50 



MOKSZ G. 



gabonarozsda terjedése általában semmiféle határozott viszony- 

 ban sincsen a borbolyacserjének nagyobb vagy kisebb számban 

 való előfordulásával." Ezt Eriksson mondja. Hasonlóan nyi- 

 latkozik Klebahnis a „Die wirtswechselnden Rostpilze" c. 

 munkájában. Felsorol nagy területeket, ahol nincs is borbolya, 

 fekete gabonarozsda mégis van. Hamburg körül és Németország 

 északi részében az elszórtan előforduló sóskacserjét nem lehet 

 felelőssé tenni a fekete rozsda nagyobb elterjedéséért. H en- 

 ni n g (1895) a svédországi Jemtlandban egyáltalában nem talált 

 borbolyát, fekete gabonarozsdát ellenben több helyen. Barclay 

 (1892) Kelet Indiában a feketerozsdától sokat szenvedő búzatermő 

 vidéken a legközelebbi borbolyacserjét 300 mértföldnyi távolság- 

 ban találta. M c. A 1 p i n e szerint Ausztráliában a feketerozsda 

 évente sok milliónyi kárt okozott, holott a borbolya egész Ausz- 

 tráliában nem fordul elő vadon és az ültetett cserjéken soha 

 aecidiumokat nem figyeltek meg. 



Azt hiszem, Magyarországon is lehetne hasonló megfigye- 

 léseket tenni. A Nagy- Alföldön is csak szórványosan találjuk a 

 borbolyacserjét, valószínűleg ritkábban, mint ahogy gondoljuk. 

 Aranyosmarót körül nincs vadon termő borbolya, ellenben fekete- 

 rozsdát gyakran figyeltem meg. Azokon az ültetett borbolyacser- 

 jéken és Mahoniákon, amelyek a templom mellett vannak, még 

 soha aecidiumot nem láttam, pedig ismerem ezeket a bokrokat 

 évek óta. Megemlítem azt is, hogy a budai hegyekben élő bor- 

 bolyák aecidiuma többnjire a Puccinia arrhenatheri-től szárma- 

 zik és nem a Puccinia graministől. tehát nem lehet veszedelmes 

 a gabonára nézve. 



Miután tehát sem az áttelelést. sem a borbolyacserjét nem 

 lehet elsősorban felelőssé tenni a fekete gabonarozsda évente 

 bekövetkező tömeges megjelenéseért, másutt kell az okot keres- 

 nünk. Klebahn amikor ezt a kérdést felveti, meg is adja reá 

 a választ, amelyet azonban nem tekint véglegesnek. A szélben 

 találja azt a tényezőt, amely elsősorban okozója lehet a fekete 

 gabonarozsda járványos megjelenésének. Ha meggondoljuk, hogy 

 a föld kerekségén óriási területek vannak gabonával bevetve és 

 ügyszólván mindenütt meg is van a fekete gabonarozsda, köny- 

 nyen belátható, hogy a levegőben állandóan kell lenni rozsda- 

 spóráknak, amelyeket a szél igen könnyen és gyorsan szállít 

 egyik helyről a másikra, még igen nagy távolságra is. A repülő 

 rozsdaspórák közül csak az uredospórák jöhetnek tekintetbe. 

 Ha a szél homokszemeket tud egyik \ilágrészből a másikba 

 néhány nap alatt átröpíteni, mennyivel inkább tudja a jóval 

 könnyebb rozsdaspórákat átszállítani! Példaképen felembti azt a 

 porhullást, amit 1901-ben számos helyen figyeltek meg. Március 

 9-én, 10-ére virradó éjjel figyelték meg a porhullást Tuniszban 

 és Algírban. 10-én reggel Szicíliában. 10-ike és 11-ike közt éjjel 

 a Keleti Alpesekben, 11-én reggel 6 órakor a Majna vidékén, 

 ugyanaznap délután ^/.p órakor Hamburgban, 12-én reggel a 



