52 JÁVORKA 8, 



Jávorka S. : Kisebb megjegyzések és újabb adatok* 



VI. közlemény. 



39. Festuca sulcata X yagínata a delibláti homokon. 



Wagner János szakfelügyelő, a temesmegyei delibláti kincstári 

 homokpuszta flórájának legalaposabb ismerője, már 1906-ban 

 figyelte, hogy a Festuca vaginata és a F. sulcata, mind a kettő 

 a homokpuszta egyik uralkodó pázsitfüve, hibridizálódik-e ott 

 egymással. Több olyan példányt is gyűjtött, amely ennek a 

 kombinációnak meglehetősen megfelelt. Az 1917. év tavaszán 

 pedig magam is megfigyeltem ott a két szülőfajt és szintén talál- 

 tam kettejük között a homokpuszta fehértelepi szélén egy két- 

 ségtelenül hibridnek vehető tövet. Ezt a példányt egybevetve a 

 Degen Árpád herbáriumában levő, Wagner János által gyűjtött 

 példányokkal, ezeket meglehetősen azonosoknak találtuk. Az 

 eddig még le nem írt F. sulcata X vaginata hibridnek publiká- 

 lását azonban, mely már a nyomdában volt, visszavontuk, mivel 

 időközben J. Vette r-től a Verh. zool. bot. Gres. Wien LXVII. 

 (1917) évf. 172 —176. lapján napvilágot látott ennek a hibridnek 

 a tüzetes leírása. Festuca firma, diluta és interjecta V e 1 1 e r 

 néven. V e 1 1 e r ezt a hibridet a bécsi medencében, Alsó-Ausz- 

 triában találta Wolkersdorf mellett. A mi delibláti példányaink 

 leginkább a F. interjecta leírásának felelnek meg s a Festuca 

 vaginatá-tól 1 — 2 mm hosszú szálkával bíró tokiászukkal és 

 zöldebb leveleikben különböznek, a meddő, innovációs hajtáso- 

 kon oly levelek is vannak, melyeken az epidermis alatti scle- 

 renchima réteg nem folytonos, hanem a F. sulcatához hasonlóan 

 5 — 7 kötegre különül szét. Bár a F. sulcata a delibláti homokon 

 mindenütt, a talált hibrid termőhelyén is a F. Wagneri-xel 

 vegyest terem, a talált hibridtöveken semmi sem mutat arra. 

 hogy esetleg Wagneri X vaginatá-\nl lenne dolgunk. 



40. A Quercus adriatica Simk.-t (in Magy. Bot. Lapok 

 [1909] p. 38) minden szemlélő, aki nagyobb idevonatkozó her- 

 báriumi anyagot vizsgál át és azt a Simonkai eredeti példányai- 

 val összehasonlítja, kell hogy máskép fogja fel, mint ahogy azt 

 szerzője felfogta. Simonkai eredeti példánya, melyre az új 

 elnevezést elsősorban alapítja, a fiumei Zakaljról való, ahol 

 azonban már régebben K a r k o v á n y Ákos is szedte. Simonkai 

 azonfelül a Magyar Xemzeti Múzeum herbáriumában levő. Sadler- 

 től való fiumei példányra, azután Schottnak egy olaszországi 

 példányára hivatkozik, továbbá Ginzberger isztriai példá- 

 nyaira, ez utóbbiakat azonban nem láttam. 



A Zakaljröl eredő számos példány bizonyára egy vagy 

 kevés tőről, amint Simonkai is megjegyzi, kisebb cserjéről 

 való és nem más, mint a rendkívül sokalakú Quercus ilex L. 

 c. glahrata G u s s. Syn. FI. Sic. II. 1843 p. 603 (= Qu. ilex 



