56 JÁVORKA S. 



ebben siucs igaza. A A', rommutaia mediterrán növény, amely- 

 nek még a magyar tengermelléken való előfordulása is kétséges 

 és amely kicsiny, igen vastagfalú tokjáról könnyen felismerhető. 

 Az igazi K. lasiopoda = Sieberi (R c h h.) is csak a tengermel- 

 léken terem, míg az ország belsejében csak a K. elatíne és 

 ennek a lasiopoda felé közeledő alakja, a banatica honos. 



48. A Yeronica alpina var. Musalae Vel.-nek (in Suppl. 

 FI. Bulg. [1898] p. 215). melyet Pax a Jahrb. Schles. Ges. 

 1911/12. 26 — 27. lapján a fogarasi Negoj- havas Yurf Serbota- 

 csúcsáról közöl, régebbi neve a V. alpina h. serrati fólia Roch. 

 in Pl. Banatus (1828) p. 59. tab. XXI. fig. 46. A Rochel-től 

 citált Szarkó- havason kívül ez a növény megvan még a M. N. 

 Múzeum herbáriumában : az Árpás-havasról (Csató János gyűj- 

 tése), a Páreng-havasokról (Barth), a Retyezát-havasok Zenoga- 

 csúcsáról (Hazslinszky) Ez az érdekes alak a nagyobb, hegyes 

 fürészesfogas levelével különbözik a Y. alpi}2á-töl, amellyel, úgy 

 látszik, vegyesen fordul elő. Ez az alak is tehát újabb kapocs 

 a déli Kárpátok és a moesiai fióraterület között. 



49. A Yeronica Dillenii Cr.-t eddig csupán Borbás (Term. 

 Füz. [1893] 51. old.) és BornmüUer közli a Mitteil. Thür. 

 Vérein (1913) 58. lapján az országból. Ez a faj azonban elég 

 gyakori az országban, de a T'. rerna L.-vel való hasonlósága 

 miatt kikerülte a botanikusok figyelmét. A M. N. Múzeum her- 

 báriumában például megvan a borsodi Bükk-hegységből (Budai 

 József gyűjtése), a beregmegyei Kapi mellől (Hazslinszky), Kö- 

 vágószöllős, Dézua. Déva. Versec, Szinice mellől (Simonkai). 

 Hátszeg, Hosszuaszó (Barth), Rétyi nyir, Brassó (Moesz). Oláh- 

 Boros, fiocsárd (Csató) mellől. A V. verná-től könnyen meg- 

 különböztethető nagyobb (4 — 5 mm széles) pártájával és bibe- 

 szálával, amely jóval hosszabb a tok kicsípésénél, míg a Y. verna 

 bibeszála nem hosszabb vagy rövidebb a tok kicsípésénél. Külön- 

 ben a kettő gyakran együtt nő, anélkül hogy átmeneteket lehetne 

 találni köztük. 



50. Botanizálás Stájerlak környékén. Akinek alkalma 

 nyílik megbámulni az Alduna pazar vegetációját, az előtt önkén- 

 telenül is felvetődik az a kérdés, hogy a Duna medrét, meg 

 környező dombjait és szikláit kísérő növényzet, amely a Kelet- 

 Balkán jórészét felölelő moesiai flórával oly szoros kapcsolatban 

 van, vájjon hol és mily mértékben tünedezik el nyugat és észak 

 felé. Tudjuk, hogy az Alduna flórájának számos eleme eljut a 

 Szerem ségbe, benépesíti Temes megyének délibb részét, külö- 

 nösen a delibláti homokpusztát. s amint Kitaibel, Wierzbicki. 

 Simonkai, legutóbb pedig Wildt nyomán tudjuk, jórészt feltalál- 

 ható a Krassó-Szörény megye nyugati felében, Krassova — Ora- 

 vica — Stájerlak— Szászbánya táján észak-délnek elhúzódó mészkő- 

 vonulaton, valamint, bár kisebb mértékben, a Yersectől keletre 

 húzódó hegyekben is. Tovább keletre pedig a Cserna-folyómenti 

 pazar vegetáció, amelyet Herkulesfürdő és Csernahévíz környé- 



