s 



KISEBB MEGJEGYZÉSEK 0( 



kéről ismerünk, a cseriiamenti niészvoiiulatot messze észak felé 

 kíséri. A Plugova község határában elterülő Arzsána alhavas 

 vegetációja (melyen a csupán innen ismeretes Minuartia hunqa- 

 rica és a nálunk még csak a Velebiten növő Scutellaria alpina 

 terem); még szintén szorosan kapcsolódik az Alduna vegetáció- 

 jához és igen érdekes volna tudni, hogy a Cserna két oldalán 

 húzódó, impozáns falként meredő mészkővonulatot végigkiséri-e 

 a Herkulesfürdőnél termő jellemző vegetáció ? A Cserna mentén 

 a Jelenica maré nevű alhavason túl, onnan kezdve, ahol az 

 eddigi magyar-román határ a Cserna-patak medrébe száll, észak 

 felé botanikus még nem igen járt, ennek a nehezen hozzáfér- 

 hető területnek a felkutatása tehát hálás feladat lenne. Bizo- 

 nyára a Cserna medrét követve jutott el a Retyezát- havasok 

 mészkőzónájába az a néhány aldunai növény, amely a Paltina, 

 íáztenuletye, Jorgován köve és a Plesia mészkőcsúcsok havasi 

 vegetációjába elegyedik. A Liniim uninervé-nek itt termő sötét- 

 sárga virágú, hegyesszirmú alakja, az Athamanta /tungarica, az 

 Erysimum comatum (melyet a Botanikai Közlemények [1911] 

 28. lapján tévesen E. silvestre néven közöltem), egy Diantlius, 

 mely a 'petraeus hoz legalább is igen közel áll. az Edrajantlius 

 Kitaibelii, Saxifraga Roclieltana (utóbbiak a Biharhegységben is 

 teremnek) bizonyára az említett utat követve jutottak el idáig. 

 A Petrozsény környékén a Syrhiga vulgaris-SRl és a Peltaria 

 alliacea-YSLl együtt termő Lamium bithynicum, Satureja Pulegiwn 

 már bizonyára a Zsil-folyó mentén juthattak fel Románia felöl 

 Mivel még Déva környékéig is eljutott egy-két aldunai növény, 

 nyilvánvaló, hogy az aldunai flóra határvonalát észak felé meg- 

 vonni igen nehéz, mindenesetre a Dunától jóval északabbra kell 

 annak végigvonulnia. 



Krassó-Szörény megyében íi Temes- és Cserna-folyók víz- 

 választóját képező hegyvonulattól északra, tehát Karánsebes, 

 Lúgos környékére c^^ak igen kevés aldunai növény jutott el. 

 Annál érdekesebb feladat, amint emiitettem, a Temes-, Karas - és 

 Néra-folyók forrásvidékét alkotó és a Dunáig nyúló, komplikált 

 geológiai felépítésű hegyvidék flórájának tüzetes összeállítása, 

 helyesebben szólva, az aldunai flóraelemek eltünedezésének meg- 

 állapítása észak felé. Ennek a hegyvidéknek a közepén végig- 

 húzódó kristályos őskőzetnek, sokhelyütt alhavasi jellegű növény- 

 zete és a Néra-folyó medencéjének, az ú. n. Almásmezőnek 

 növényzete a déli Kárpátok flórájával meglehetősen azonos. Az 

 aldunai flórát legjobban csak az e hegység nyugati szélét alkotó, 

 mí\r endített Krassova — Szászkabánya közti mészkővonulat növény- 

 zete képviseli. Alkalmat vettem magamnak ennek a mészkővonu- 

 latnak néhány pontját bejárni és jelen soraimnak célja a bejárt 

 pontok közül különösen a Stájerlak alatti Ménes-(Minis-)völgyről 

 röviden megemlékezni. 



Bevezetőül megemlíthetem, hogy a Wierzbickitől gyakran 

 említett. Stájerlak és Oravicabánya— Csiklova közé eső „Alté 



