66 



MOESZ G. 



4 spórás Humaria tetrasporát és a Humaria carneolát. vala- 

 mint a következő fajokat : Phialea Winteri, Pezizella dejmrcula, 

 Pezizella chrysostigma, Pleospora pteridis, Valsa diuriuscula. 

 Pseudovalsa jn'ofiisa és ejfusa. a 6 spórás Mycosphaerella in- 

 numerella és Biberivierensis és más fajokat is szintén ki kel- 

 lene emelni abból a génuszból, ahová tartoznak. A Ehyparohins- 

 génnsz egyes fajainak spóraszáma még feltűnőbben tér el a 

 típnstól. Ennek a génusznak a fajai a következő számokban 

 tartalmazzák a spórákat: 16, 32. 64, 150-200, .200— 250. Az 

 utóbbi két esetben is a pontos spóraszám bizonyára a 16-nak 

 valamely többszöröse, valószínűleg 128 és 256. 



4. ábra. Lizonia emperigonia f. Baldiiiii. 



A megoldás nagyon egyszerű. Elegendő, a Lizonia-génusz 

 diagnózisába felvenni azt, hogy „az ascusok 8 — KJ spórásak'' . 

 és akkor a Pseudolizonia Baldínii Pirotta egybe fog esni a 

 Lizonia emperigonia (A u e r s w.) d e N o t.-val. 



Ha azonban ennek a 16 spórás alakját mégis meg akar- 

 juk különböztetni a típusos 8 spórás alaktól, akkor f. Bahlinii 

 névvel jelölhetjük meg. 



A Lizonia emperigoniával v. H ö h n e 1 is foglalkozott. Sze- 

 rinte ez a faj és a rája felépített génusz a Capnodiaceae-családba 

 tartozik, ahol elszigetelt állást foglal el. 



Ez a gomba hazánk flórájára új adatot jelent. Eddig csak 

 Olaszországban és Németországban találták. 



A 4. ábra magyarázata : A. A Lizonia emperigonia f. Bal- 

 dinii termőtestei a Polytrichum comnnme (f perichaetialis leve- 

 lén, 20-szor nagy. B. Egy termőtest 60- szór nagy. C. Két tömlő 

 250-szer nagy. D. Két spóra 500- szór nagy. E. A termőtest falának 

 szerkezete felülről 250-szer nagy. F. Hyphafonalak 250-szer nagy. 



