MYKOLOdlAI KÖZLEMÉNYEK 



67 



22. Pachybasidiella microstromoidea Moesz. 



Syn. : Gloeosporiiim microstromoides Moesz in Bot. Közi. (1909) VIII. 233. 



Éppen tíz év előtt (1908 ápr.) gyűjtöttem ezt a gombát, 

 amelyet a következő évben „Gombák Budapest és környékéről" 

 című dolgozatomban Gloeosporium inicrostrninoides-nek neveztem 

 el és amelyet 1912-ben ugyanilyen néven a Magy. Nemz. Múzeum 

 Flóra Hung. exsiccata-jának I. centuriájában 4. szám alatt ki- 

 adtam. Terem a Catalpa bignonioides érett tokjának külső felü- 

 letén, amelyen szürke elliptikus foltokat alkot Parányi koni- 

 diumtelepei az epidermisz alatt vannak és ez indítóit arra, hogy 

 ezt a fajt a Gheosporium génuszba helyezzem. Ha az epider- 

 misz fei is reped, a konidiumtartóknak az epidermisz szintje 

 felé való emelkedését nem észleltem. Hogy a Gloeosporiumok 

 között is elszigetelt állást foglal el azt már akkor is sejtettem. 

 Azért utaltam is arra, hogy a „konidiumoknak sokszor szabá- 

 lyosan látszó elhelyezkedése a konidiumtartókon" a Microstroma 

 génuszra emlékeztet. Másfelől utaltam a Öaccardo-féle Gloeospo- 

 rium tubemdarioides-re és a Gloeosporium 2)ac/n/basmm-vai is, 

 amelyekhez hasonlóságot mutat. A Gloeosjwrium tubercularioides- 

 ről Í914-ben Diedicke (Kryptíl. v. Brandenbg. IX. 78.) való- 

 ban ki is jelenti, hogy az aligha tartozik a Gloeosporium génuszba, 

 hanem inkább a Hyphoniycetes csoportba való. 



1915-ben Bubák és Sydovs^ felállítják a Hyphomycetes 

 csoportba tartozó Pachiibasidiella génuszt (Ann. Myc. XHI. p. 9) 

 az Acer dasycarpa élő levelén talált Pachybasidiella polyspora 

 Bubák et Sydow fajjal, melynek rajzát is közlik. Látva ezt 

 a rajzot és olvasva a leírást, nagyon valószínűnek tetszett, hogy 

 az én Gloeosporium microstromoides-ísL^om is e])be az új génuszba 

 sorolandó. 



Folyó év március havában ismét szedtem ugyanarról a 

 Catalpáról származó terméseket, amelyeken megtaláltam^ a jel- 

 lemző szürke foltokat és ezekben az én gombámat. Újonnan 

 megejtett vizsgálataim alapján ki kell egészítenem a gomba 

 diagnózisát, amennyiben 1909-ben óvatosságból csakis azokat a 

 konidiumokat vettem figyelembe, amelyek valóban rajta voltak 

 a tartókon, míg a szabadon heverő konidiumokat mellőztem, 

 mert nem voltam biztos, vájjon hozzátartoznak-e a leírt fajhoz. 

 Innen magyarázható, hogy a konidiumok hosszát 5*8 — 66 //-nak 

 mértem és alakjukat visszás tojásdadoknak írtam le. Ezek az 

 adatok tehát a tartókon ülő fiatal konidiumokra vonatkoznak. 

 Most meggyőződtem róla, hogy a tartókról lehullott nagyszámú 

 konidium valóban ehhez a gombához tartozik és ezért ezeknek 

 nagyságát és alakját is figyelembe vettem. A tartókról lehullott 

 konidiumok nagysága 6"5— 15X3— 5 fj- és alakja eléggé vál- 

 tozó, keskeny orsóalakú,- keskeny elliptikus vagy keskeny visz- 

 szástojásdad, sokszor egyenlőtlen oldalakkal, olykor gyengén 

 görbült. 



5* 



