IRODALMI ISMERTETŐ 81 



helyszíni megállapításokat, később azonban a minisztérium erdészeti 

 szakembereket rendelt ki külön, csakis e munkálatok végzésére és 

 ezek vezetésével Fekete Lajost bízták meg. A munkálatok ettől 

 fogva kiterjedtebb alapon és szaporábban folytak, amiben nagy érdeme 

 volt gróf Ambrózy István dr. főrendiházi tagnak, aki 1899 

 április 24-én a főrendiházban ez ügyben tett felszólalásával nagyban 

 előmozdította a mii létrejöttét. 



BlattnyT., Fekete L. szerzőtársa csak később. 1907-ben, 

 sorakozott a megfigyelők csapatához: azonban az 1905-ben befejezést 

 nyert adatgyűjtés, amely 35 ezer növényföldrajzi adatot eredménye- 

 zett, még nagyon sok kiegészítésre szorult úgy, hogy Blattny, 

 Fekete L. mellett, nem csupán az adatok feldolgozásában vett részt, 

 hanem a fenti időtől 1912-ig az ország nagyrészét beutazva, a'z 

 addig rendelkezésre álló nyers anyagot ellenőrizte, kiegészítette 'é's 

 ezáltal egyúttal megszerezte azokat a tapasztalokat, amelyek öt kiválóáh 

 alkalmassá tették arra. hogv Fekete Lajosnak, aki eirv hosszú embéí'- 

 életen át a legszívósabb szorgalommal munkálkodva ugyanezen a teVeii, 

 rendkívül gazdag tapasztahitokkal bírt, a sokaktól gyűjtött anyagnlík 

 egységes feldolgozásában segítőtársa legyen. >i.vjii:ai 



A vaskos munkát 1913-ban nyomtatták ki, s így e^.'az, Efae- 

 szeti Kísérleti Állomások Nemzetközi Szöveiségének 19Í4 , nyaiiáii, 

 Magyarországon tartott kongresszusa alkalmával készen is, voít; a 

 német kiadás pedig 1914-ben szintén elkészült. A nűi ííibocáátasát", 

 szétküldését azonban a háború kitörése megakasztotta, ugy,. hogy' az 

 tulajdonképen csak 1917 végén adatott át a nyilvánosságnak, amit 

 maga Fekete Laios már nem is ért meg. , i i 



A munka előszavában és bevezetésében, a ,|jnyii|ka, kidolgozásá- 

 nak története, a követett irányelvek és módszerek,, vajift{ji^^^,|lej]j'j,:ív. 

 Ezután következik az egyes fa- és cserjefajok, ,h5^Zi;iJ,j(í)](-§4'j|et^^éí'p 

 vonatkozó adatok felsorolása. Még pedig azi^l^ ,,vi^^^j^^e§;,,föl(}|raj^i 

 elterjedése az egyes fajok szerint (41 — 156. jOld,),, maga.ss^gi; ekeíje,- 

 dése pedig külön-külön a következő földrajzi e^ységek_,jSzer.Ínt :, ,,.,.,,^ 



I. Északnyugati Kárpátok. II. Középkárpátok. III. Eszak-kelfti 

 Kárpátok. IV. Keleti Kárpátok. V. Déli'iKárpátokí /YÍj' Délrnagj'ar- 

 országi Hegyvidék. VII. Biharhegység., , VUL' Magvíir, iKö/^épbegység. 

 IX. Szigethegyek. X. Balatonmelléki Do;rabviidéki XI. Dun^a-ljfáva 

 közti Alpok. XII. Dráva-Adria közti .Alpok., MXIILiEí«áélyi.M6de(9£e. 

 XIV. Nagy és Kis Magyar Alföld. :j;ii,r,:i mi NÍinIilíVivi-'iVo,i '\ : m-sJ. .)•■.. , 



Hogy a mü milyen kiterjedni ' /i'észletefe i adatgyűjtés eredménye, 

 arról különösen egyes érdekesebb, fóntosal>biiva^y'ak; ország nagyobb 

 területén szétszórtan növő fajoMjiniint pl. a. t\staíí\.{TawusbarcataL.), 

 a magyar tölgy (Quercns cow/feHr* Kit.); a' d;esztenyefa {Cdstanáa 

 satLia Mi II.), Jóaik-d-orgoirjiísk (Syringa -Jogíkeiea Ja,' óq.) elterjedéséi- 

 nek leírásából győződhetünk meg, nemfenlönben a ínagássági' elterje- 

 dés leírására vonatkozólag la II: kötetbe 'foglalt táblázatokból, -neve- 

 zetesen pedig az egyes i táblázatok 1 második sorában feltüntetett 'iragíy 

 számából az adatoknak. ,iwi> üv i;' - ,, úiixi 



Botanikai Közlemények. 1 — 3. füzet. 6 



