9'3 SZ.^KOSZTÁLYI ÜGYEK 



Ertékpapirol: : 

 1 darai) 1914. évi 1. 6% járadékkölcsönkötvény, iiévérték . . 50 K 



I. 6% , „ 100 K = 600 K 



II. 6^/„ „ , . . 50 K 



IV. 6% „ , . . 50 K 



. VII. 6«/o „ „ . 50 K 



összes névérték . . SOO K 



E.szerint az 1915. évi november hó 12-én 568 K 80 f összeggel lezárt 



gyíijtés két év alatt 800 K tökévé emelkedett, amely töke járadékkölosön- 



kötvények alakjában a Pesti Magyar Kereskedelmi Bank belvárosi fiókjában 



van letétbe helyezve. 



Ez/el befejezvén jelentenivalómat, őszinte köszönetet mondok a 

 szakosztály nevében a bndapesti kir. magy. tudományegyetemi növénytani 

 továbbá a növényrendszertani és növényföldrajzi intézet Igazgatóságának a 

 helyiségek átengedése végett, valamint a Társulat választmányának és 

 tisztikarának, amiért az elmúlt évben is jóindulattal és előzékenységgel 

 viseltetett szakosztályunk iránt. Dr. Szabó Zoltán, 



szakoszt. jegyző. 



Elnök köszönetét fejezi ki a jegyző buzgalmáért és további műkö- 

 désre kéri. Felkéri a szerkesztőt jelentésének előterjesztésére. 



2. Jelentós a növénytani szakosztály vagyoni .állapotáról és a Bot. Közle- 

 mények 1917. évi folyamáról. 



A háború nyomasztó terhét a mi kis szakosztályunk is erősen érzi. 

 Egyedül a gazdagok és a nagy tőkével rendelkező vállalatok tudnak 

 dacolni az általános bajjal, sőt egyedül ezek tudják a bajt a maguk ha;r/- 

 nára fordítani és vagyonukat gyarapítani. A növénytani szakosztály az ö 

 kis vagyonával éppen úgy küzködik, mint azok, akik állami tisztviselői 

 sorban, nevetségesen kicsiny fizetésükkel, a szakosztályt felvirágoztatni 

 szeretnék. Mi. nkiket idealistáknak neveltek, sohasem hittük volna, hogy 

 elK» niég oly idő is. amikor a tanulatlan ifjú munkás is jóval többet keres, 

 mint az egyetemet végzett és sok küzködés után magasabb rangsorba 

 jutott, idősebb korú állami tisztviselő. Mi, akiket a kultúra hordozóinak 

 tekintenek, akik az inielligens középosztályt alkotjuk, sok-sok évi tanulá- 

 sunk és számos vizsga letétele után néhány díszes oklevelet kapunk, 

 amelyek arra képesítenek, hogy életünket végignyomorogjuk. Ilyen sivár 

 anyagi helyzetben sem szűnünk meg a tudományt ápolni és hazánk kultú- 

 rájának további kiépítésén közreműködni. De mit tudnánk tenni, ha az 

 állam és a vagyon urai többet gondolnának a szellemi munkásokra ! 

 Velünk nem sokat törődnek, bizonyára azért nem, mert a tudományra és 

 a tudi)Sokra, a tanárokra fordítandó befektetést meddőnek tartják. Az 

 elanyagiasodás korát éljük. A vezérgondolat : a nagy százalék. Van pénz, 

 több mint kellene, de csak annak adnak belőle, aki busás kamattal vissza 

 tudja adni. A tudi)s adhat gondolatot, eszmét, kifürkészheti a természet 

 titkait, a tanár adhat ismeretet és kiművelheti az ifjúság lelkét, vigyáz a 

 gyermekek egészséges fejlődésére, az állami tisztviselő adhat az államnak 



