ADATOK A SZÜLÓGYÖKKRKK ANATÓMIÁJÁHOZ 55 



Nevezetesebb fejlődésbeli különbséget találtam az ellenálló amerikai és 

 az ellen nem álló európai fajták gyökérképzésében. Előbbiek azonos körül- 

 mények között sokkal több mellék- és hajszálgyökeret fejlesztenek, mint ugyan- 

 olyan idős európai szőlők. Azonban ez csak kevéssé lényeges tényező az 

 ellenállóképesség szempontjából, mert például a jól ellenálló Vilis Berlandieri 

 fajtának még a Vitis vinifera-nóX is gyérebb a gyökérzete. 



Lényegesebb a szőlőgyökerek geotrópos elhajlásában észlelhető különbség, 

 valamint azok mélyebb vagy sekélyebb talajrétegben való eloszlásának el- 

 térései, melyek már számba veendők az ellenálló képesség kutatásakor. Mert, 

 a mint Neme (•* vizsgálatai kimutatták, alacsony hőmérsékletű, mélyebb talaj- 

 rétegben a plazmának ingervezetö képessége csekélyebb. Úgyszintén a Phyllo.xera 

 életműködése, főképpen szaporodása és kifejlődése lassúbb a hidegebb mély talaj- 

 rétegben.** De ezek csak mellékes tényezők, melyek elősegítik ugyan valamely 

 fajta ellenálló képességét, de jelenlétük még nem adja meg azt, viszont teljes 

 hiányuk esetén is jól ellenálló lehet az illető fajta. 



A szőlőfajták vázgyökerének összetétele, illetve alkotó anyaga vizsgá- 

 latában alkalmazott mikrokémiai reakczióim, valamint Foex*** és mások meddő 

 vizsgálatai arról győztek meg, hogy ilyen irányú kutatás pozitiv eredményre 

 nem vezet. 



M i 1 1 a r d e t vizsgálatai megismertették a vázgyökerek Phyllo.xera-bántal- 

 mának lefolyását, következményeit általánosságban. R a v a zt újabb tanulmánya 

 beszámol a vázgyökér-daganatok összehasonlító anatómiájáról. Az ellenálló 

 képesség mibenlétét téves nyomon, tehát eredm.énytelenül keresték mind e mai 

 napig, és a különböző fajták vázgyökereiben föltételezett különbségeknek tulaj- 

 donították az ellenálló képességet. E szöveti különbségek megkeresése volt 

 kitűzött czélom, és elérésére az ellenálló amerikaiak, az ellen nem álló európaiak, 

 e kettő keresztezéséből származott fajvegyülékek és a kettő egymásra oltása 

 folytán létrejött oltványtőkék gyökereinek anatómiáját hasonlítottam össze 

 az alább megnevezett fajtákon. 



A) Az ellenálló szőlők közül megvizsgáltam : 



1. Vitis rotundifolia. 



2. Vitis labrusca. 



3. Vitis aestivalis. 



4. Vitis riparia Portalis. 



5. Vitis riparia tomentosa. 



6. Vitis rupestris monticola. 



7. Vitis rupestris metallica. 

 (S. Vitis Berlandieri Nr. Ha. 

 9. Vitis Solonis. 



* Nemec B. : Die Reizleitung bei dcn Pflanzen. Jena l'Jül. 58. old. 

 *• Comptes Rendus. 1882. I. 1453. old. 

 *** Bot. Jahresbericht 1887. 506. old. 

 t R a V a z L. : Nouvelles recherches sur la rósistancc au Phylloxeru. Mont- 

 pellier 1903. 



