ADATOK A SZŐLÖGYÖKEREK ANATÓMIÁJÁHOZ 53 



gyökér-daganat és a Pliylloxera-vcsz szempontjából a könnyen póllódó, fel- 

 szívó-szervek puszliilása magában véve csekély jelentőségű. 



M i 1 ] a r d e t Iont említett vizsgálatai derítették ki első ízben azt, hogy 

 a Phylloxera vész csakis a vázgyökereken keletkező daganatok ptisztnlásának 

 következménye. A Phylloxera szúrása folytán a Vitís vinifera vázgyökerén 

 félgömbalakúan kiemelkedő, szemölcsszerű daganat (tuberositas) keletkezik, mely 

 fölemeli és megszaggatja az azt takaró és védő periderma-t. A nyílt sebeken 

 át létrejött fertőzés révén elkorliad nemcsak a daganat, hanem köröskörül, 

 a gyökér plasztikus anyagokat szállító szerveit magában foglaló egész kéreg- 

 rész is. Az így elzárt vázgyökér összes függelékeivel — elágazó vázgyökereivel 

 és felszívó hajszálgyökereivel — együtt elpusztul. 



Ezt a veszteséget csak lassan, évek múlva pótolhatja a növény — és ha 

 egy időben, egyszerre több vázgyökerét veszti el, akkor meggyengül, visszaesik, 

 végre elpusztul. 



Az ellenálló amerikai fajták vázgyökerein ilyen pusztulást okozó, szem- 

 ölcsszerű daganatok egyáltalában nem keletkeznek, vagy csak a legfiatalabb 

 vázgyökérrészen, olyan csekély számban, hogy az a tőke életét egyáltalában 

 nem veszélyezteti. 



E munkám czélja megkeresni ama tényezőket, melyek az amerikai 

 szőlőt a Phylloxera bántalmának ellenállóvá teszik, és a mely tényezőknek 

 hiánya okozza a Vitis viniféra-k pusztulását. 



Megvizsgáltam először a bántalom előidéző okát. 



A Phylloxera és általában a tetvek szúrása helyén támadt hipertrófia 

 keletkezését az állati szervezet okozta inger különböző tényezőire lehet vissza- 

 vezetni. B e i j e r i n c k* szerint gubacsképződéskor az állati nyálnak (excretio) 

 a szövetek közé való jutása és mérgező hatása jut érvényre. Cornu*" a 

 daganatok keletkezését három okra : a szúrásra, az izgató folyadék kibocsá- 

 tására és a tápláló nedvek elszívására vezeti vissza. Sorauer*** a szövetek 

 egyszeri sérülését, vagy a Beijerinck föltételezte mérgezést nem tartja 

 elegendő oknak. Szerinte a rovar szúrása, szívása és mozgása folytán létre- 

 jött folytonos izgatás szükséges a szöveti túltengés létrejöttéhez. 



A Phylloxera letelepülési helyén támadt daganat keletkezése okának ki- 

 puhatolására, a rovar által a szövetekre gyakorolt együttes inger tényezőit 

 külön választottam és a Vitis rupestris monticola és Kadarka-szőlők gyökerein, 

 erős növésben lévő fiatal szárrészein tanulmányoztam: 1) a szúrás, 2) a szívás 

 és 3) az állati nyál ingere folytán létrejött változásokat. Kísérleteim lefolyását 

 e tárgy szűk keretében nem ismertethetem, e helyen csupán az elért ered- 

 ményeket említem. 



A finom fém-, illetve üvegtűvel egyszer megszűrt növényrész nem hatott ; 

 ellenben a naponta ismételten megszúrt helyen, ahol a szúrás ingere úgy- 

 szólván állandóan hatott, egy hónap lefolyása alatt jelentékeny daganat 

 kelekezett. 



* Beijerinck J. : Über Pflanzengallen. Bot. Zeitung, 1S.S7. 36. old. 

 ** Cornu M. : Études sur le F^hylloxera stb. lásd előbb, 180. old. 

 *** Sorauer P, : Handbuch dcr Pnanzenkrankheiten. Berlin 1886. 754. old. 



