NÖVÉNYTANI KÖZLEMÉNYEK 



A KIR. M. TERMÉSZETTUDOMÁNYI TÁRSULAT 

 NÖVÉNYTANI SZAKOSZTÁLYÁNAK FOLYÓIRATA 



IV. KÖTET. 1905. 2. FÜZET. 



Szigethi-Gyula Andor: Adatok a szőlőgyökerek 

 anatómiájához, különös tekintettel a Phylloxera bántal- 



mára.* 



(11 eredeti rajzzal.) 



A dugványokról szaporított szőlőnövény gyökerei mind járulékos gyöke- 

 rek, melyek fejlődésük különböző idején más-más életműködést teljesítenek, és 

 ebből folyólag más anatómiai szerkezetük van. A legfiatalabb részek — a hajszál- 

 gyökerek — végzik a továbbnövekedés és táplálóanyag-fölvétel (absorbtio) mun- 

 káját. A már idősebb fásodott szövetű vázgyökerek a felszívott tápláló-anyagot 

 továbbszállítják és a növényt a talajhoz erősítik. 



A szőlő hajszálgyökerén szabad szemmel is megkülönböztethetjük : 

 1. a gyökérsüveg, 2. a tenyészőkúp, 3. a gyökérszőrök és 4. a vastagság- 

 beli növekedés egymástól anatómiailag különböző szakaszait. 



A fehéres színű hajszálgyökér legvégén sárgás-barna színű gyökérsüve- 

 get találunk, mely a különböző szőlőfajtákon kivétel nélkül külső és belső 

 süvegre különül. A külső süvegeket oldalrészén prosenchym-, tengelymenti 

 részén parechym-alakú, lazán összefüggő és könnyen leváló sejtek alkotják. 



A külső süveg alatt éles határral elkülönített egyenlő parechym-sejtek- 

 ből alkotott belső süveget találunk, mely a \ltis riparia Porialis, Vilis Solo- 

 nis, Vitis nipeslris monticola, York Madeira, Delaware, Jacqiicz, Furmint, 

 Leányka, Mézesfehér gyökerein félszer olyan erős mint a külső süveg, míg 

 az Izabella- és C/;assí'/as-gyökereken két-háromszor olyan erősen fejlődött. 

 A Vitis riparia Portalis belső süvege pl. átlag 300 ^K, külső süvege átlag 

 450 /i hosszú, míg az Izabella és a Chasselas hajszálgyökereinek külső süvege 

 csak 150 u hosszú. 



A belső süveg sok raphid ot tartalmazó tömlői és sok cseranyagtartalma 

 szerintem arra mutatnak, hogy a süveg nemcsak védő berendezése a gyökér- 

 nek, hanem az elhasznált anyagok raktározása és szélső sejtjeinek folytonos 

 hámlása révén a növénynek egyúttal kiürítő szerve is. 



A tenyészőkúpot a vizsgált szőlőfajtákon különbség nélkül mindenütt 

 többrétegű oszló-szövet (merisztéma) alkotja, melynek leánysejtjei, a közép- 



• Előadta a szerző a növénytani szakosztálynak 1905. évi februárius 8-ikán 



tartott ülésén. 



