40 



SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



virágtalan növényfajt, összesen 1587 nö- 

 vényfajt nevez meg. 



2. Lengyel Géza (Budapest) : 

 »Újahh adatok Budapest környéke növény- 

 zetének ismeretéhez« czímen több újabb 

 növényt említ meg Budapest környéké- 

 ről. Megemlítendők közülök : Sedmn 

 reflexum L., Cenianrea Rocheliana (Heufk) 

 és Salvia Sclarea L. nevű növényeknek 

 a megjelenése. 



Az utóbbi növények előfordulását 

 K ü m m c r 1 e J. Béla is megerősíti, 

 a ki körülbelül egyidőben találta ugyan- 

 azon a helyen, a Jánoshegy csúcsára 

 vezető kocsiút mentén, ahol az előadó is 

 gyűjtülte. 



3. Mágocsy-Dietz Sándor be- 

 mutatja Laczkó Dezső tanár fárado- 

 zása folytán beszerzett néhány tiszafa- 

 ágat, a melyek a veszprcm-megyei, Szent- 

 Gál melletti Miklóspálhegyről valók. Ez 

 az érdekes jelenség úgy látszik e helyen 

 a tiszafának eredeti előfordulására vall. 



4. Moesz Gusztáv (Brassó) : 

 » Növény teratológiai adatok Brassó vidcké- 

 rő/«czímű dolgozatát Filarszky Nándor 

 ismerteti. Moesz többféle érdekes terato- 

 lógiai esetet figyelt meg olyan növényeken 

 is, a melyekről eddig a botanikai szakiro- 

 dalomban nem volt említés téve. Filarszky 

 az észlelt rendellenességeket szemléltető 

 úton is bemutatja az erre a czélra gyűj- 

 tött növényeken és az ezekről készített 

 rajzokon. 



5. RapaicsRaymund (Budapest) : 

 »il magyar botanikai irodalom korfel- 

 osztása<s. czímen nagy vonásokban ismer- 

 teti a magyar botanikai irodalom törté- 

 netét, melynek már K á n i t z rakta le az 

 alapköveit a »Geschichte der Botanik in 

 Ungarn« czímű művében. A K á n i t z 

 adta korfclosztást azonban R a p a i c s 

 ma már nem tartja eléggé megfelelőnek 

 az egyes botanikai korszakok kidomboro- 

 dására, ezért a következő módosított 

 korfelosztását ajánlja : 



I. A legrégibb magyar botanikai 

 emlékek. 



II. A Linné előtti kor hazánkban. 



1. Külföldi orvosok hazánkban. 



2. A népies botanikusok. 



3. A magyar flóra legelső kutatói. 



III. Kitaibel kora, 1771— ISIS. 



1. Winterl és társai. 



2. Kitaibel iskolája. 



IV. Endlichcr és az osztrák befolyás 

 kora, 181S—1S71. 



1. Haberle iskolája. 



2. Endlichcr és az osztrák bota- 

 nikusok. 



3. A botanika hazánkban. 



V. A mcgifjodds kora lS71-töl nap- 

 jainkig. 



A tárgyhoz hozzászóltak E r n y e y 

 József és Mágocsy-Dietz Sán- 

 d o r. Szerintök a R a p a i c s nyújtotta 

 korfelosztás, mint végleges, ez idő szerint 

 még el nem fogadható, mert az csak 

 behatóbb tanulmányok és a botanikai 

 irodalomnak teljes kihasználásával ér- 

 hető cl. 



Mágocsy-Dietz Sándor kiemeli 

 még azt is, hogy a modern alapon nyugvó 

 korfclosztásnak nemcsak a száraz törté- 

 neti adatokra kell szorítkoznia, hanem 

 az egyes korszakoknak botanikai jellem- 

 zését is fel kell ölelnie. 



Ugyancsak Mágocsy-Dietz Sán- 

 d o r felvilágosítást kér ama megbízatásra 

 vonatkozólag, melylyel a szakosztály 

 néhány esztendővel ezelőtt F 1 a t t 

 Károly tagtársunkat bízta meg a 

 magyar botanikai bibliográfia összeállí- 

 tásával. 



A szakosztály az ügyet jelentéstétel 

 végett a szakosztályi jegyzőnek adja ki, 

 hogy a távollevő tagtárssal lépjen ez 

 ügyben érintkezésbe, és tegyen erről 

 annak idején jelentést. 



6. Gabnay Ferencz felolvassa a 

 növénytani szakosztály vagyoni állapotá- 

 ról szóló számvizsgálói jelentését. Az ezt 

 követő hosszabb eszmecsere után a szak- 

 osztály kimondja, hogy : 



1. a növénytani szakosztály pénztárá- 

 ból más szakosztályok javára többé 

 kikölcsönözések nem történhetnek ; 



2. a növénytani alapítványok külön 

 kezelendők, azoknak kamatai vagy a forgó 

 tőkéhez vagy az alapítványokhoz csato- 

 landók ; 



3. az utalványozások és kifizetések csak 

 a szakosztály elnökének láltamozásával 

 történhetnek ; 



4. az évzáró pénztárvizsgálatra ezúttal 

 Gab nay Ferencz és Schilberszky 

 Károly tagtársak küldetnek ki. 



Végül Klein Gyula elnök boldog 

 újesztendő kívánatával az ülést berekeszti. 



