NÖVÉNYTANI REPERTÓRIUM. 



39 



Zádor Gyula : A tclclo virágok legnagyobb ellenségei. — A Kert. X. évf. 

 1904., 765-766. old. 



Mohos lak. — Kert. XI. úvf. 1905., 38—39. old. 



Zelles Aladár: Baraczk-kulturúnk (folyt.).— A Kert. X. cvf. 1904. 665—666. 

 és XI. évf. 1905., 6—8. old. 



— • — Csaba gyöngye korai szőlőújdonság. — A Kort. X. évfoly. 1904., 

 739-742. old. 



Kimerült füldck. — A Kert. X. évf. 1904., 776-778. old. 



— — Sárgarépánk kóros elváltozásairól. — A Kert. X. évf. 1904., 709 — 

 711. old. 



Zerzub Teofil : Dracaenák szaporítása. — A Keit. XI. évf. 1905., 75 — 77. old, 



h) K ü 1 f () 1 d i i r o d a 1 o in ; 



Bernátsky J., Dr. : L. Holló's mykologische Arbeiten in Ungarn. — Engler's 

 Botanischc Jahrbiichcr. Bánd XXXIV. 1904., Literaturbericht Seite 3 — 8. 



Schur, weil. Ferdinánd : Phytographische Mittheilungcn übcr Pnanzcnformen 

 aiis verschiedcnen Florcngcbicten dcr Ocsterrcichisch-Ungarischcn Monarchic. — Ver- 

 handlungcn des naturforschenden Vercincs in Brünn. Bánd XLII. (1903.) 1904., 

 .Seite 202—253. 



Szabó, Zoltán : Über eine neuc Hyphomyceten-Gattung. — Hedwigia. Bánd 

 XLIV. 1905., Seite 100—103. 



Tctracoccosporium Faxiamim Szabó nov. gcn. et spec. in horto zoologico 

 Vratislaviensi. 



SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



A növénytani szakosztálynak 1904. 

 évi deczember 14-iki (CVII.) ülése. 



Elnök : Klein Gyula ; jegyző : K ü m - 

 ni e r 1 e J. Béla. 



1. G o m lí o c z Endre (Budapest) 

 » Sopron-vármegye növcnyföldrajza és fló- 

 rdja« czímű előadásában munkáját ismer- 

 teti. Körülbelül nyolcz év munkáj;ínak az 

 ercdmcnyéről ad számot, amely idő alatt 

 Sopron-mcgyc növényföldrajzi viszonya t 

 és növényzetét kutatta. Dolgozatának 

 első része a megye földrajzi viszo- 

 nyait ismerteti, részletesebben kiterjesz- 

 kedvén a hegyrajzi, vízrajzi és geológiai 

 viszonyokra. A megye három nagyobb 

 hegységét, a Roziilia-, Lajta- és Lánzsisi 

 hegységet kristályos magra (gneisz, csil- 

 himpala stb.) települő harmadkori rétegek 

 alkotják. Álló vizei között legnevezetesebb 

 a sósvizű és sós mezőkkel körülvett 

 Fertő-Tó. A második részben találjuk 

 a sopron-megyei botanika történetét C 1 u- 



s i u s-tól napjainkig, megemlítve, hogy 

 hazánk cgj'ik nevezetesebii botanikusa 

 K i t a i b c 1 Pál is a sopron-megyei 

 Nagy-Marton község szülötte volt. A har- 

 madik része kifejti a megyének növény- 

 földrajzi viszonyait és annak két flóra- 

 területe, a pannóniai és a noricumi Oóra- 

 terület között igyekszik a határt meg- 

 állapítani ; méltatva B o r b á s és B e c k 

 idevágó nézeteit, valamint a szomszédos 

 területeket is figyelembe véve, a növény- 

 földrajzi viszonyok alapján a pannó- 

 niai növényzet nyugot felé való hala- 

 dásának pontos útját is megjelölni törek- 

 szik. Részletesen tárgyalja a pannóniai 

 és a noricumi Hóratcrületck és ezeken 

 belül az egyes növényformácziókat. Az 

 utolsó részben, mely a talajnak a nö- 

 vényzet eloszlására való hatásáról szól, 

 mint különösen palajclző növényt kiemeli 

 a Calluna vulgáris SAUsn.-t, mint mész- 

 jelző növényt említi a Chainacucrion 

 paluslrc ScoP.-t. Végül a Sopron-vár- 

 megye területén termő növények részletes 

 elősorolásában 1561 virágos és 26 edényes 



