PÜLVPÜDIUM VULGARE L. ÉS PüLYPODIUM VULGARE /. SERRATUM WILLÜ. 23 



6^ 



/K 



a 



Az erezet c jellegzetességét bevitték azután az apróbb megkülönbözte- 

 tésekhez is. így már Lucrssen nevezetes munkájában a P. vulgare-t két 

 csoportra osztja : >->A) a másodlagos erek többnyire csak kétszer villásak« 

 és «B) a másodlagos erek 3 — 4-szer villásak.* Az előbbi csoportba osz- 

 totta be : a. commiine, h. rolnndalum, c. atteniialuiii, d. aiignsliim, e. bre- 

 vipes, f. pumiliiin, g. aiiiitiim, a »B« be pedig h. serratiim és i. cambricum 

 »főformákat.« 



Ascherson* az erezet jelentőségét szintén kiemeli, sok tekintet- 

 ben az anatómiát is jobban segítségül hívja. Ua Lucrssen felosztását 

 vázként tekinti és az »A« csoportot I — II. cso- 

 portra osztja : »I. a másodlagos erek kétszer villás 

 elágazásúak« és II. a másodlagos erek többnyire csak 

 egyszer villás elágazásúak.« Sőt tovább megy ; a fel- 

 osztásba beviszi a biológiát is, midőn a P. viilgarc-t, 

 mint »északi formát« (megfelel Luerssen »A«, 

 illetőleg Ascherson I — II. csoportjának) állítja 

 szembe a déli fajtával, a serratuin-mcLl. Igaz 

 ugyan, hogy ennek pontosabb helyét nem állapítja 

 meg, »B« alatt alárendeltje a P. uulgare-nak, de 

 nem formája. C h r i s t** a már eddigelé elősorolt 

 adatok alapján subspeciesnek tartja ; de ő inkább 

 a biológiai alapra támaszkodik, erre terjeszkedik 

 ki a szöveg alatti megjegyzésben. 



Láthatni már ebből is a többi »forma« szín- 

 vonalán álló egyedek közül való kiemelkedését ; 

 de lássuk kissé behatóbban! 



A W i 1 1 d e n o w leírása »frondibus maiori- 

 bus evidenter serratis« tisztán a levélsallangok *** 

 nagyságán és fogazottságán alapszik ; már 

 Luerssen legelőbb is a levélerezethez fordul 

 és itt, mint 3 — 4-szeres elágazásút elválasztja ; 

 továbbá e mellett a levélnyél anatómiáját, illetőleg 

 az edénynyalábok elhelyezkedése és lefutása módját 

 valamint irányát is beviszi, kiemelvén, hogy míg a 

 P. viilgare »A« csoportjánál »a levélnyél edény- 

 nyalábjai közel az alaphoz egy középponti nyalábbá 



egyesülnek*, addig a »B«-nél »a levélnyél edénynyalábjai gyakran a lemez 

 alapjáig különváltan haladnak. « Már ez magában véve is nagy ellentét, mely 

 a külső alak által előidézett ellentéttel összhangban van. 



^ 

 f- 



7. rajz. a a Polypodium vul- 

 gare edénynyalábja lefutását 

 mulató vázlatos rajz; b a Poly- 

 podium vulgare ;'. serratum 

 cdénynyalábjai lefutását mu- 

 tató vázlatos rajz. 



* P. Ascherson P. G r a c b n e r ; Synopsis d. mittcleurop. Flóra. Bd. í 

 p. 94-98. 



** H. C h r i s t : Die Farnkrauter d. Schwciz (Beitr. z. k'ryptogamenflora d. 

 Schwciz Bd. I. H. 2.), p. 52. 



*** E szóval adom vissza a német »Segment«, illetőleg »Abschnitt«-jét. 



