102 IRODALMI ISMERTETŐ. 



életrajzát Fényi S. J.* nyomán. . FIrdekesen vázolja Menyhárt életének 

 folyását, botanikai munkálkodását, 20 éven át való szívós vágyakozását, melynek 

 czélpontja Afrika volt. Menyhárt 1897. november 16-án halt meg trópusi 

 lázban, hátrahagyván számos botanikai följegyzést és meteorológiai észleletet, 

 melyeknek tudományos feldolgozását nyújtja ez a munka. S c h i n z M e n y- 

 h á r t-tól nagy terjedelmű K e r n e r-hez intézett levelet közöl, melyben lakó- 

 helye növényzetének képét, kivált a termesztett növényekét igyekezik elénk állítani. 

 A meteorológiai rész feldolgozását Fényi vS. J. adja, a botanikait 

 S c h i n z vezetésével a legkiválóbb rendszertani kutatók vették kezükbe 

 (W i 1 1 e, J. M ü 1 1 e r, K. M ü 1 1 e r, S t e p h a n i, A . B e n n e 1 1, H a c k e 1, 

 C. B. Clarké, Ü. W a r b u r g, A. E n g 1 e r, F. P a x, P. L o e s e n e r, 

 H c h r e u t i n e r, H a 1 1 i e r, J. B r i q u e t, A. Cogniaux). Az elősorolt 

 fajok száma 724, ezek közül: Algac 35, Lichenes 01, Bryophyta ü, Pteiido- 

 phyta 8, Monocotyledonae 151, Dicotyledonae 463. Számos új leírást találunk; 

 közülök több örökíti meg Menyhárt nevét (pl. Visciim MenyhártU Engl. 

 et SCHINZ, Hippocratea MenyhártU SCHINZ stb.) Lengyel (Budapest). 



Szabó Zoltán : Monographif der Gaítiing Knaulia. — Engler, Bot. Jahrb. 

 Bd. XXXVÍ, p. 389-442. Mit 5 Fig. im Texte und mit einer Karte. Arbeit 

 aus dem bot. Garten der Univ. Breslau. 



Altalános bevezetés után, mely a génusz eddigi felfogásáról és irodalmá- 

 ról szól, 6 részben tárgyalja a sokat hánytorgatott Knautia génusznak viszonyait. 



Az első rész a morfológiai viszonyokról szól. Négy típust különböztet meg 

 a Knautia-k tengelyviszonyait illetőleg, és egyszersmind szembeszáll B o r b á s 

 ama felfogásával, mely ezeket a típusokat rendszertani felosztás alapjának tekinti. 

 E típusok a következők : l. Hapaxanth Knautia-k (Agemmae Borh.) Qgy- és két- 

 évesek. 2. Korlátlan növekedésű gyökértörzsesek (Centrifrondes Borb.). 3. Korlá- 

 tolt növekedésű gyökértörzsesek (Sympodiorrhizae Borb.). 4. Olyanok, melyeknek 

 hatalmas karógyökerük van. Rámutat egyszersmind a Knautia-k erősen 

 kifejlődött sokalakúságára (polymorphia). A virágviszonyok fejtegetése után 

 érdekes virágbiológiai fejezet következik, melyből a következők érdemesek a 

 fölemlítésre. Rovarok beporzására lévén utalva, a virágok külső felének meg- 

 nyúlása alkot csalogatásra alkalmas sugározást ; Szabó mérési adataiból 

 kitűnik, hogy a magas hegyvidékek fajainak vannak a legnagyobb virágzataik, 

 legkisebb pedig a steppe lakóié. A virágok száma különböző ; a csekélyebb 

 szám az egyének nagyobbodásával van pótolva. A szaporodási szerveket 

 illetőleg az irodalom csak 3 Knautia-ró\ emlékezik meg ; Szab ó-nak még 

 7 fajra kiterjesztett vizsgálatai meggyőztek a Knautia-k gynodioecikus voltáról, 

 ahol azonban a női egyének ritkábbak. A női fejecskék kisebbek és nem 

 sugározok, de a bibék messze kinyúlanak a virágból. Félvérek a Knautia-k 

 körében ritkák, bár a biológiai viszonyok idegen beporzásl tételeznek föl, csak- 

 hogy az egyes fajok más és más elterjedési körűek, és más formácziók tagjai. 

 Az eddigi félvérek közül Szabó többnek létjogát tagadja és csak a Knautia-k 

 sokalakúságának egy-egy esetét látja. Röviden szól még a teratológiájáról is. 



* A Haynald-obszervatórium igazgatója Kalocsán. 



