SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



119 



P. J. által Crocus Hcujfeliamis Heiii;ert- 

 nek meghatározott Crocus- ára vonatkozik. 

 Erre ugyané folyóirat júniusi és júliusi 

 füzetéhen B o r b á s Vinczé-től ellentétes 

 helyesbítés jelent meg, és ugyancsak ettől 

 függetlenül ugyané helyen F i 1 a r s z k y- 

 tól is helyesbítő felelet látott napvilágot. 

 Mindezekből a szóban levő dobsinai Cro- 

 cns-nak igazi botanikai neve nem tudható, 

 ezért F i 1 a r s z k y jónak és üdvösnek 

 tartja, eme minálunk mindeddig kétes nevű 

 CrocMS-aink igazi, azokat jogosan megillető 

 elnevezésének tárgyalásába bocsátkozni. 



F i 1 a r s z k y az irodalomnak kellő fel- 

 használásával és a hivatkozott részek idé- 

 zésével végre arra az eredményre jut, 

 hogy az Iris-képű Crocus-n&k csak két el- 

 fogadható neve lehet : a Crocus byzaniinus 

 (Bark.) Ker. és a Crocus iridijlnrtts Heuf- 

 FEL. Felfogás dolga az egyik vagy másik 

 névnek a használata, de határozottan té- 

 ves volna az elsőbbséget G a y-nak a Cm- 

 cus banaiicus-évt odaítélni, mint ezt pl. 

 Kerné r-nek Flóra exsiccata Austro- 

 Hungar. czimű művében (XXXV. Cent. 1902.) 

 W i t a s e k is teszi, aki hosszasan ugyan, 

 de még K ö r n i c k e-nél is gyengébben in- 

 dokolja eljárását, mert P a r k i n s o n hé- 

 zagos leírását bírálgatja ugyan, de az 

 általa követett auctornak, G a y-nak rossz 

 leírásáról mélységesen hallgat ; valószínű- 

 leg azért, mert G a y-nak munkáját nem 

 látta. Ezzel azután Filarszky a másik 

 Croc»5-fajnak helyes elnevezését is eldönti. 

 Felfedezője és első kitűnő leirója H e u f- 

 fel ezt Cmciis baiiaticus-níik nevezte el, 

 és már 1830-ban osztotta ki e néven a 

 botanikusok között. G a y-nak az Iris-képű 

 Crocus-t jelző neve : Crocus banaíicus 

 Gay 1831-ből származik, de emez utóbbi 

 név úgyis egészen más faj, az Iris- 

 képű Crocus-nak társnevére (synonym) 

 sülyedvén, a Crocus banaíicus Heuff. név 

 tehát kétszeres okból minden más elneve- 

 zés használatát egyenesen kizárja. Ez ok- 

 ból a Crocus Heujfelianiis Herb. névnek 

 sincsen semmi jogosultsága, és még keve- 

 sebb jogosultsága van a Crocus Heuffelii 

 KöRNiCKE név használatának. 



Filarszky ezek után még néhány 

 szóval tárgyalja a Crocus banaticus Heuff. 

 var. scepusiensis TEHMésWoLoszczAK nevű 

 szepesi növényt, melyet B o r b á s a Ter- 

 mészettudományi Közlöny 1904. évf. 412. 

 oldalán minden névszerző (auctor) nélkül 



mar mint Crocus scepusiensis t vezetett 

 az irodalomba. A szerzők közölte faj- 

 leirás : íDiffcrt a typo fauce perigonii 

 parce pilosa« a változatra vonatkozólag, 

 bizony olyan csekély különbség, mely 

 miatt külön változatot megkülönböztetni 

 nem lehet, nem szabad. A szerzők meg- 

 figyelése nem is egészen helyes, mert 

 a lepel torka a legtöbb esetben nemcsak 

 hogy nem igen »parce pilosa«, de egészen 

 szőrtelen, csupasz, amiről Filarszky' 

 nem egyszer győződött meg úgy élő friss, 

 valamint száritott példákon. A lengyel 

 szerzők téves észlelése valószínűleg onnan 

 származik, hogy a portokokból kihulló 

 virágpor rendesen a lepel torkában fenn- 

 akad, cs ilt összegyűlve, ezt gyűrűsen 

 övezi ; e jelenséget pedig ide gondolt 

 szőrképleteknek tulajdonították. A Magas- 

 Tátra alján előforduló növény egészen 

 megegyezik az Erdélyben és a Bánátban 

 termő növénynyel, tehát szintén csak 

 Crocus banaticus Heuff. ; a var. scepu- 

 siensis Rehm és WoLosz(;z. név tör- 

 lendő. 



A tárgyhoz .S i m o n k a i Lajos szól. 



3. Győrffy István (Makó) y>Hyme- 

 nostyliuin curvirostre (Ehrh ) Lindb. var. 

 ji. scahrum Lindb. újabb előfordulásáról 

 hazánkban, különös tekintettel a szár és 

 levél anatómiai viszonyaira^ czímű dol- 

 gozatát Schilberszky Károly ter- 

 jeszti elő. Győrffy e -dolgozatában ha- 

 zánknak eddigelé csak egy helyéről (Vlc- 

 gyásza) ismert eme ritka moha újabb 

 termőhelyét közli (Magas-Tátra. Hosszú-Tó), 

 majd áttér e moha szár- és levélanatómiai 

 viszonyainak az ismertetésére. A szöveget 

 négy mikroszkópi készítmény után csinált 

 rajz világosítja meg. 



4. Q u i n t József (Budapest) »A Buda- 

 pest melletti Római-fürdő Bacillariaia 

 czímű dolgozatát ismerteti ; röviden említi 

 az erre vonatkozó irodalmat, majd beszá- 

 mol a gyűjtéséről é's a vizsgálati módokról, 

 amelyekkel különösen a budapesti Római- 

 fürdő iszapjában előforduló kovamosza- 

 tokat mennj'iségileg is meghatározta. A kova- 

 moszatok nyálkaszerepéről és nevezetes- 

 ségéről, valamint más biológiai jelenségek- 

 ről röviden megemlékezvén, táblázatos ki- 

 mutatásban sorolja elő az eddig általa talált 

 fajokat. Összesen 147 fajt sorol elő, ezek 

 közül Borbás Budapest flórájában kö- 

 zölt 10 és I s t V á n f f i 23 margitszigeti 



