ADATOK A HAZAI QUERCUS-TEKMÉSKK ANATÓiMlAjÁNAK ISMERÜTÉHKZ. 127 



döke széles és lapos ; a makk hosszúsági és szélességi tengelyeinek aránj^a 4 : 2. 

 Kupacsát] hosszú elálló, lapított vagy hengeres pikkelyek jellemzik. A kupacs 

 nagysága a termés nagyságának felét vagy harmadát teszi. Két évig érlelődő 

 termése van. 



Mivel az egyes fajok egyedeinek termései között, sőt ugyanannak az 

 egyednek egyes évi termései között is nagy különbségeket találunk, és mivel 

 a nagyság, alak, szín, a felület minősége, a termésfalak anyaga és a rajta 

 lévő barázdák mindannyian nagy változatosságot mutatnak, — olyannyira, 

 hogy az egyes fajoknak pontos megkülönböztetésére nem alkalmasak, — azért 

 az anatómiához kellett fordulnom, hogy az esetleg kideríthető bélyegek 

 alapján lehessen a fajokra nézve állandó jellegeket megállapítani. 



Vizsgálati módszerem keretébe vontam én is mindazokat a segédesz- 

 közöket, melyeket eddig is sikerrel alkalmaztak, úgy a maceratio-t, felületi 

 hossz- és keresztmetszetek készítését. Ki kell azonban emelnem, hogy a hossz- 

 as keresztmetszetek készítésében nem csekély technikai nehézséget gördí- 

 tettek vizsgálódásaim elé a termés sejtfalainak ellenállása és azok merevsége. 

 Kémlelő-szerekűl szolgált az alkohol, aether, 5o/o-kaliumhydroxid, eczetsav, jód, 

 chlorzinkjód, boraxanilin, picronigrosin, anilin-szulfát, sósav, phloroglucin, vas- 

 chlorid és vasszulfát. A méréseket a R e i c h e r t - féle mikroszkópon (ocul. III., 

 obj. 7a-val) végeztem. 



Rendszertani, anatómiai* és dendrológiai munkákban feltűnő jelenség, 

 hogy általában a magvak és a termések anatómiáját mellőzik, minek okát 

 egyrészt a technikai nehézségekben kell keresnünk, másrészt, hogy eddig arra 

 kevés súlyt helyeztek. 



A vizsgálódás elé gördülő technikai nehézségek daczára általában a 

 magvak és termések anatómiája egészen még sem hevert parlagon. 



Malpighi** volt az első, aki a termésfalak összehasonlító anatómiájá- 

 val foglalkozott. A termés sejtes szerkezetét és az edénynyalábok eloszlását 

 helyesen fogja fel. 



L. C. Richárd,*** De Candolle,t M. S. S c h 1 e i d e n,1-t 

 újabban L o h d e, ttt B a c h m a n n, § F i c k e 1, S§ C h a t i n, 8S§ S e m p o - 



* Hans Solereder: Systematische Anat. d. Dicotyledonen. 1899. 

 ** Malpighi: Opp. Luyd Bot. anat. plánt. 

 *** Richárd: Analyse des fruits. — Paris. 1808. 

 t De Candolle: Organographie végctal. — Paris. 1827. 

 tt S c h 1 e i d e n : Grundz. d. wiss. Botanik. 11. T. — Leipzig 1850. 

 ttt Lohde u. H e g e 1 m a y e r : Über die Samenschalen. — Bot. Ztg. 1875. 

 L o h d e : Über die Entwicklungsgeschichte und Bau der Samenschalen in 

 Schenk-Luerssen Mittheilung. II. 1. 



§ Bachmann: Darsteliung der Entwicklungsgesch. und des Baucs d. Samen- 

 schalen der Scrophulariae. — Halle 1881. 



§§ F i c k e 1 : Anat. u. Entwicklungsgesch. d. Samenschalen der Cucurbitaceen. 

 Bot. Ztg. 187f). 



§§§ J. Chat in: Ann. des Se. Nat. Séric V. 1874. Vol. 19. p. 1. 



