132 SZTANKOVITS KEZSÜ 



bevonat a makk érettebb korában is jól észlelhető, különösen a kupacscsal 

 fedett részen. 



Bármennyire ellentétesnek látszik is eddigi ismereteinkkel a viasz jelen- 

 léte a kupacscsal födött részen, kétségtelen, és magyarázatát valószínűleg a 

 víz ellen való védelemben találjuk. 



De B a r y* a termések felbőrén előforduló viaszt elsőnek tárgyalja, 

 de a Qtií'rciis-ok viaszbevonatáról nem tesz említést. Qiii'rcus-a'wk viaszbevonala 

 szemecskés, a szemecskék nagysága még az 1 /t-t is .eléri, alakjuk szabály- 

 talan, néha egyirányban megnyúltak, szerkezet nélküliek, de erősen fénytörők. 



A kutikulára rendesen a hosszabb irányú átmérőjével merőlegesen 

 helyezkednek el. Ami az eloszlásukat illeti, egymás mellé sorakoznak, közel 

 megegyező hézagokkal, de ezek néha jókora nagyok. 



Ez a viaszbevonat nagyon könnyen lekopik, miértis különleges és 

 megkülönböztető jellegnek nem használható. A vizsgált fajok mindegyikén 

 sikerült a viaszbevonatot megtalálnom, a makk csúcsi részének a kivételével. 



A makk csúcsi részén bőségesen találunk szőröket. A felbőr-sejtek 

 nagyrészt szőrökké nőttek ki. Linné** ama mondása: »Pubescentia est arma- 

 túra plantae qua ab externis injuriis defenditur« a Quercus termésén is 

 beigazolódott. A szőrök csak a Quercus conferta makkjának a csúcsán 

 hiányoznak, ugyancsak hiányzanak az összes fajok kupacscsal fedett termés- 

 falán is. Az éretlen makk kupacsán kívüli részén is találni elvétve egyes szőröket, 

 így a Qu. sessilijlora-n, érettebb korában csak a bibe körüli részen láthatók. 



C. P. S chott*** a (^M^rcMS-ok levél-anatómiájával foglalkozva, a levél- 

 szőröket öt csoportba osztja. Bennünket közelebbről csak két csoport érdekel, 

 az egysejtű vastagfalú szőrök és a többsejtű szőrök csoportja. A bibekörüli 

 rész szőrei leginkább egysejtűek, alapi részükön a szomszédos sejtek nyomása 

 következtében lapítottak, végük felé kihegyezettek, görbült vagy térdalakúan 

 hajlott csúcscsal. Az egysejtű szőröknek az alapi résztől a szőr közepe tájáig 

 vékony fallal körülvett üregük van. Emez üreg alapi részében jól látható 

 sárga alapanyag van, az üreg a szőr közepe tájáig kihegyesedik, és mint 

 nagyon vékony hasítékszerű nyúlvány halad végig a szőr csúcsáig. A szőrök 

 fala vastag, kaliumhydroxid-ban, chloralhydrat-ban felduzzad, sőt jellemző 

 csavart foszlányokká válik szét.t 



A többsejtű szőrök hossza 50—80 /í, szélességük 8—10 /i^ falvastagságuk 

 1 1.1. Eme többsejtű szőrök a kupacsok pikkelyein számosabban jelennek meg. 

 A szőrök falának a vastagsága csak a Qu. Ccrris-Qn valamivel szembe- 

 tűnőbb. Az üreg tartalma egyszínű plazmatikus anyag, melyben idegen 

 anyagokat nem találunk ; vaschlorid-tól zöld színű lesz, úgy a fal mint az üreg 

 tartalma tehát annak a bizonysága, hogy nagymennyiségű cseranyagot tar- 



* De Bary; Wachsüberzüge der Epidermis. — Bot. Ztg. 1871. S. 128, 

 ** Linné: Philos. bot. 1751. p. 108. 

 *** C. P. S c h o 1 1 : Der anatomische Bau der Blátter der Gattung Quercus. 

 1891. .S. 12. 



t M i 1 1 1 a c h e r : i. m. 



