ADATOK A HAZAI OUERCUS-TERMÉSEK ANATÓMIÁJÁNAK ISMERETÉHEZ. 137 



Az cdénynyalábok a tcrmcsfal parcnchymás sejtrétegében körben 

 elhelyezettek, és egymástól nagyobb hézagok által különítvék cl. Az edény- 

 nyalábok szélessége, valamint sugárirányú hosszúsági mérete sem állandó. 



A tcrmésfal szivacsos parenchyma-rétegét követi a belső felbőr (I. sz. 

 táblázat), ez rekeszti be a termésfal szövetrétegeinek a sorozatát. A termésfal 

 belső felbőrének a megkülönböztetése ugyancsak L. C. R i c h a r d* 

 érdeme ; ő az első, aki megkülönbözteti a belső felbőrt, mint endocar- 

 pium-ot. vS c h 1 e i d e n** elkülöníti a belső felbőrt, mint epithelium-ot. H a rz"** 

 és Mittlacher+ említik a Qti. pedtinculata-n és a Qtt. sessüijlora-n. 



A termésfal belső felbőre egysejtsorú, és az összes vizsgált fajokon 

 hosszirányban megnyúlt sejtekből van alkotva. Különben kissé határozatlan 

 körvonalú és nemcsak a csúcsán, hanem egész felületén sűrűn szőrözött, a 

 mellett még kristályok is vannak benne, melyek úgy mint az eddigiek, oxal- 

 savas mészből valók. 



Az említett szőrök a legtöbb esetben csavarodottak, de néha össze- 

 esettek, sokkal vékonyabb falúak a külső felbor szőreinél, kivétel nélkül 

 egysejtűek, egyesével vagy kettesével erednek a felbőr-sejtből ; az ürege 

 jókora nagy, színtelen folyadék-tartalmában zárványokat nem találni. 



E felbőr-szőrök még az által is eltérnek a külső felbőréitől, hogy széle- 

 sebbek, hosszabbak, és hogy az üreg a szőr egész belsejét elfoglalja. A meg- 

 ejtett mérések eredményeit átnézhetőség czéljából a II. sz. táblázatban találja 

 az érdeklődő (^133. old.). 



Hogy pedig a külső káros hatások ellen való védelem szempontjából 

 létesültek, némileg igazolja a két évig érlelődő termésű Qu. Cerris-ünk is, a 

 hol e szőrök számosabban vannak jelen, és emellett hosszúság, szélesség és 

 falvastagság tekintetében az egy évben érlelődő termésű tölgyeinkét jóval felül- 

 múlja. 



A tárgyalt Qncrctis-íeiiok termésfalának szöveti elrendeződése egészen 

 megegyező, különbséget csak a méretekben észlelünk. Már a makroszkópos 

 vizsgálatok közben feltűnt a Qiterciis lanuginosa makkhéjának kevésbé merev 

 volta és a megejtett mérésekből kitűnik, hogy a tárgyalt fajok közül a leg- 

 vékonyabb termésfala van és szöveteinek elemei, a sclereida-sejtektől eltekintve, 

 egyenletesen vastagodott falúak, és utóbbiak cseranyaggal infiltrálódottak. A cser- 

 anyag a nagyon fiatal sejtfalban is megvan, és nem a sejtek elhalásával 

 keletkező ; úgy a termésben, mint a levélben és a tölgyek fájában kimutatható. "í"*" 



A növény szövetében előforduló cseranyag legkönnyebben eczetsavas 

 vasoxid vagy kettedchromsavas kálival mutatható ki, különben a cseranyagra 

 vonatkozó pontos kémhatásokat T s c h i r c h^"!"!" is közli. Bármely vassó hasz- 

 nálható, leginkább a vaschlorid-nak vizes vagy borszeszes oldata. Vasacetát 



* L. C. Richárd: i. m. 

 ** S c h 1 e i d e n : i. m. 

 *** H a r z : i. m. 

 t M i 1 1 1 a c h e r : i. m. 



tt Th. H a r t i g : Über den GerbstolT dcr Eichcl. 

 ttt Tschirch: .Angewandtc Ptlanzenanatomie. 1889. S. 108. 



