1(12 



KOVESSJ FEUENCZ 



lesz nehéz meggyőződnünk arról, hogy a fa fiatal korában a törzsön nőtt 

 hajtások, idejük előbbre haladtával lassanként eltűnnek, olyanformán, hogy a 

 törzs bizonyos magasságig egészen fölkopaszodik, mely példát követi később 

 az elsőd-, másod-, harmadlagos stb. ágak fölkopaszodása is, úgy hogy a haj- 

 tások is éppen úgy mint a termővesszők mindig feljebb foglalnak helyet és 

 a gyökértől messzebbre kerülnek. 



Ha azok az új hajtások, melyek a törzs alsó részén eredtek, csakugyan 

 nem teremnek több virágot, annak oka van, és ez ok abban rejlik, hogy az 

 az új hajtás szöveti tekintetben egészen más jellegű, mint az előző években 

 ugyanazon helyen nőtt termővessző. A szövettani vizsgálatok határozottan azt 

 tanúsítják, hogy sokkal kevésbé érett. Az 1. és 2. rajzon az almafa jól érett 

 virágos vesszeje és rosszul érett virágtalan hajtása között található különbséget 



1. rajz. 2. rajz. 



1. rajz. Az almafa kitűnően érett, virággal megrakott termővesszejének keresztmetszete. 



2. rajz. Az előbbivel azonos almafa meddő, rosszul érett törzshajtásának keresztmetszete. 



Mindkét metszet morfológiailag azonos helyről véve. 



óhajtom bemutatni. A metszetek egyenlőkorú és morfológiailag ugyanazon 

 szövetekből készültek és rajtuk a sejtek nagysága és a falak vastagsága 

 közötti eltérés világosan látható. 



Hasonlóan a törzs és az elsőd-, másod-, harmad- stb. rendű ágak föl- 

 kopaszodása, a lehulló ágacskák és vesszők elszáradása, azok legutóbbi év- 

 gyűrűje sejtjeinek érési viszonyain földúl meg. Az ezen réteget alkotó sejtek 

 sokkal kevésbé érettek akár a megelőző évgyűrűt alkotó sejteknél, akár az 

 ugyanazon évi termőágak sejtjeinél. Erről meg lehet győződni a sejtfalak 

 mérésének azon módszerével, melyről annak idején megemlékeztem.* 



K ö v c s s i F e r.e n c z : A fás növények vesszejének érése. »Növénytani Köz- 

 lemények« 1902. évi'., 1. füzet. 



