84 1FJ. ENTZ GÉZA 



Entz, Daday, Schrőder *-től a Nápolyi-Öbölből, Gourre t-től és mások- 

 tól a Földközi-Tenger különböző pontjairól elősorolt fajokkal. De találtam 

 néhány az Atlanti-Oczeánból leírt fajt, illetőleg alakot is. A változatok (varie- 

 tates) is legnagyobb részben közösek a földközi-tengeriekkel, a mi valószí- 

 nűvé teszi, hogy a Ouarneronak azonos Peridinea-i vannak a Földközi- 

 Tengerrel, vagyis ha Lohmann** nézetét a Mediterrán-Tenger pelagikus 

 élőlényeiről elfogadjuk, akkor a Ouarneronak is kevert planktonja van, azaz 

 úgy a guineai tengeráramlás melegvízi, mint az északi és déli egyenlítői 

 áramlás hűvösebb vízi alakjai élnek benne. 



Jellemző a Ouarnerora, mint melegvizű tengerre az, hogy planktonjá- 

 ban a fajok száma sok, e mellett az egyedek száma aránylag kevés. Kivé- 

 telt tesznek a Bacillaria-i 'élek közé tartozó Rhizosolenia-k és Chaetoceras-ók, 

 melyek, mint C o r i és S t e u e r is kiemelik és magam is tapasztaltam, novem- 

 berben, különösen pedig áprilisban töménytelen mennyiségben jelenkeznek a 

 fölületi vízrétegekben úgy, hogy nagy tömegüknél fogva ezek teszik a plank- 

 tonnak primordiális táplálékát. Ilyenkor a hálóval szűrt próba valóban »limo- 

 nata«, mint a triesti hajósok nevezik, azaz limonádészerű a benne lebegő 

 sok pelagikus szervezettől. Ilyenkor a megnevezett Bacillaria-iélék nagy töme- 

 gében csak elszórtan akad egy-egy Peridinea vagy egyéb apró szervezet. 



A Peridinea-k közül a planktonnak leggyakoribb és legállandóbb alkotó- 

 részét az egész évben gyűjthető Ceratium-ok teszik, melyeknek a melegvizű 

 tengerekre jellemző nagyméretű variálása a Ouarneroban is észlelhető, ámbár 

 talán nem olyan nagy mértékben, mint a Nápolyi-Öbölben. Variálásuk 

 több irányú ; variál a pánczél fölületének a minősége, az egész test és külö- 

 nösen a karok nagysága, a test alakja, a karok meg a szarv iránya és a 

 testhez való hajlása. 



A pánczél fölületének minősége a fajokon belül különböző lehet : míg 

 valamelyik faj egyik példánya sírna, a másik tarajakkal és tüskékkel díszített. 

 Főleg S t e i n, Schilling és F o 1 g n e r vizsgálataiból, valamint saját tapasz- 

 talatomból tudom, hogy tavaszszal a cysta-ból kibúvó — tehát fiatal — édes- 

 vízi Ceralium-ok pánczélja sima, ilyen az édesvízi és tengeri Ceratium- oknak 

 oszlás után kiegészítődő része is. Ha az oszlásból kikerült felemás pánczélú 

 Ceratium még mielőtt új pánczélrésze elérte volna a réginek díszítését, ismét 

 megoszlik, az egyik oszlási egyed egészen sima pánczéllal tűnik ki, azaz 

 olyan, mint a cysta-ból kibúvó fiatal Ceratium. Ilyen rendesen kis testű, tömött 

 plazmájú alakokat nagyobb mennyiségben, főleg deczemberben és januáriusban 

 a C. furca var. balticum-on (6. és 9. rajz), C. fusus-on, C. tripos macroceros-on 

 (15., 16. rajz), C. tripos gracilis-en. (33., 34., 35. ábra) figyeltem meg. Az 

 ilyen C. tripos gracihs-en a spirális barázda még nem követhető egész lefu- 

 tásában (34. rajz), hanem csak a száj antapicalis kar melletti szögletében 

 észlelhető kezdetben és úgy látszik, hogy fejlődése lassan előre haladva kerüli 

 meg." a testet. A vékony pánczélon nem egészen szabályosan ferde sorokban 



* Mittheilungen aus der Zoologischen Station zu Neapel. Bd. 14. Heft 1. u. 2. 

 ** Archív für Protistenkunde. Bd. I. Heft I. 



