AZ ELSZALAGOSODÁS. 69 



(Onagra algénusz) csoportjában a megtelelő feltételek közt az elszalagodásra 

 való képesség lappangó állapotban örökölhető. « 



Az előbb említett körülményekből és az irodalomban található adatok- 

 ból Frank* azt következteti, hogy a megfelelő viszonyok közt majd 

 valamennyi növény képes elszalagosodott hajtások fejlesztésére. 



Az újabb időben ismeretessé lett esetek száma"" Frank állításának 

 helyessége mellett bizonyítanak, a mint, hogy a növények növekedésében és 

 fejlődésében nem is lehet találni olyan jelenséget, mely csak egyetlenegy 

 növény elszalagosodásának lehetőségét is kizárná. Ezzel kapcsolatban pedig 

 áll az a tény, hogy viszont némely növényfaj nagyobb hajlandóságot mutat 

 a fasciatiora, mint a másik még egyenlő körülmények között is, a mire kü- 

 lönben már Masters*** is rámutatott. Ez a körülmény teszi indokolttá, hogy 

 a növényeket ebből a szempontból is figyelemmel kisérjük, mert ily módon 

 az ismeretes esetek számának szaporodtával esetleg az clszalagosodást előidéző 

 okokra és a megfelelő kedvező körülményekre közvetlenebbül fogunk rá- 

 mutathatni. 



Tekintetbe veendő még az elszalagosodott szárrész külső kialakulása, 

 továbbá a levelek és a másodrendű hajtások sőt virágok és virágzatok kelet- 

 keztetésére való hajlandósága és végül élettartama is. De figyelembe veendő 

 még azon körülmény is, hogy némely évelő különösen fásodó vagy fás nö- 

 vényen csak egyszer és elvétve alakul meg a fasciatio, míg másokon az el- 

 szalagosodás évről évre ismétlődik az újonnan fejlődő ágakon, mint például 

 az egyetemi növénykertben a Paeonia Humei-n, a Desmodium concinniim-on, 

 a Punica granatum-on stb. Mindezeknek az okai, körülményei teljesen nin- 

 csenek tisztázva és még tanulmányozóra várnak. 



Éppen ezért nem látszik fölösleges munkának a különböző elszalagoso- 

 dott növényrészeknek a gyűjtése. Minthogy pedig a budapesti egyetemi nö- 

 vénytani intézetben évek sora óta több ilyen példa gyűlt meg, t. olvasóim- 

 nak érdeklődése reményében bemutatom az intézet gyűjteményét,' 1 ' mely 62 

 növényfaj többé-kevésbbé elszalagosodott szárrészét öleli fel. A gyűjtemény 

 darabjainak legnagyobb részét Fekete József növénykerti intéző, F i 1 a r s z k y 

 Nándor és SchilberszkyKároly tanárok a budapesti egyetemi növény- 

 kertben gyűjtötték, kisebb részét szíves ajándékozók juttatták az intézetnek. Az 

 alább felsorolt elszalagosodott növények közt 27 olyan van, mely az össze- 

 foglaló tcratologiai munkákban még nincs fölemlítve (a sorozatban dűlt betűvel 

 nyomatvák). A csillaggal jelöltek olyan génuszokba tartoznak, melyeknek 

 közelebbről meg nem határozott fajain alakult elszalagosodások is ismeretesek 

 az irodalomban. A gyűjtemény a következő fajokat foglalja magában : ff 



* Dr. A. B. Frank, Die Krankheiten der Pflanzen. III. Bd. II. Aufl. Breslau 

 1896. P . 324. 



** Dr. O. P e n z i g. Pflanzenteratologic. I. Bd. Genua 1890., II. Bd. Genua 1804. 



* Maxwell I. Masters, Pflanzenteratologic. Leipzig 1880. p. 2G. 



t Közleményemnek azért helyesebb czíme lett volna ».\ budapesti egyetemi 

 növénytani intézet fasciatio gyűjtemcnyc«. 



tt A zárójelben az illető darab lelőhelye van megnevezve. 



