130 KÜMMERL.E JENŐ BÉLA 



háncsnyalábok vannak szétszórtan elhelyezve, míg a Magydaris panacifolia-n 

 a fa és a háncs együttesen alkotnak különálló archikus nyalábokat. A 

 Behuneck ismertette esethez hasonló viszonyt találtak még az Oenanthe 

 génuszban Courchet* és Géneau de L a m a r 1 i é r e ** is. Valószínű, hogy 

 az elősorolt kutatók ismertette anomális edénynyalábok szintén egy közép- 

 ponti helyzetű közös edénynyalábból fejlődnek — annyival is inkább jogos 

 ez a föltevésem, mert se fejlődéstanilag nem tanulmányozták, sem pedig a 

 karószerű gyökérnek fonálszerű végső részét nem vizsgálták meg alaposan. 



Végül megjegyzem, hogy a gyökér belső szövetében schizogen olajjáratok 

 is fordulnak elő meglehetős nagy számban, különösen az endodermis mögött 

 és a különálló edénynyalábok között (1., 2., 3. és 4. rajz oj.J. 



II. Gyökértörzs (rhizoma). A fonál- és karószerű mellékgyökerek közös 

 földalatti szárképletbe, a Magydaris panacifolia gyökértörzsébe folytatódnak, 

 a hol a mellékgyökerek edénynyalábjai mindinkább közelednek egymáshoz és 

 fokozatosan kerületi edénynyalábrendszerré alakulnak. Az edénynyaláboknak 

 ilyen rendeződése által a gyökértörzs a szárnak szöveti tagolódását éri el, 

 t. i. kéregre, edénynyalábra, bélre és bélsugárra. Jellemző a gyökértörzsben 

 az olajjáratoknak nagy száma, különösen az edénynyalábok xylemjén belül, 

 továbbá a kéreg- és bélparenchymnak keményítőben való gazdagsága és végre 

 az epidermist pótló paraszövet. Az edénynyalábrendszernek nyalábjai mind 

 collateralisak. 



///. Szúr. A Magydai is panacifolia szárának szintén jellemző anatómiai 

 szerkezete van. Szára, mint minden Ernyősvirágzatún. barázdált. Epidermise 

 egy-sejtsorú, szorosan zárkózó négyszögletű sejtekből van alkotva. A barázdák 

 megfelelő éleiben hypodermalis collenchym-nyalábok erősítik a szárat, melyek 

 az élekben egy sejtsornyira, a barázdákban ellenben 2—3 sejtsornyira feküsz- 

 nek az epidermis alatt. Miután az élek száma és nagysága az egyes egye- 

 deken ingadozó, azért a collencnym-nyalábok száma és nagysága szintén 

 változik, de rendesen a kerületi edénynyalábrendszer nyalábjainak a számával 

 egyezik. A collenchym-nyalábok között a kéregparenchym legkülső 2—3 sejt- 

 sorában chlorophylltartalmú parenchym-sejtek vannak, minek folytán a Magy- 

 daris panacifolia kérge zöld. Maga az elsődleges kéreg meglehetős terjedelmű. 

 Általában két szövetre különül el és pedig a collenchym-nyalábok között fekvő, 

 hosszirányban megnyűlt és chlorophylltartalmú sejtekből álló parenchymra, mely 

 alatt azután egy -- olajjáratokban dús, színtelen parenchym következik (5. rajz 

 t\, elli., co. és o.). Ezeknek az olajjáratoknak az alakja és helyzete az egyes 

 fajokra nézve diagnostikai értékű, mely jellemző tulajdonságok a Trécul* 

 megkülönböztette olajjáratoknak főbb típusaiban is érvényesülnek. 



* L. Courchet: Étude anatomique sur les Ombelliféres et sur les principales 

 anomalies de structure que présentent leurs organes végétatifs. Ann. d. se. nat. Sér. 

 VI., Tom. XVII., 1884., pag. 124—125. tab. XII. fig. 6. 



** Géneau de L-am ariiere : Structure comparée des racines renflées de 

 certaines Ombelliféres. Compt. rend. 1891. T. C. XII. pag. 1020— 1022. 



*** A. Trécul: Des vaisseaux propres dans les Ombelliféres. Compt. rend. 

 1866., pag. 154. et 201. tab. LXIII. 



