FÜGEFÁCSKÁK A GELLÉRTHEGYEN. 55 



A fügefa magától, azaz ember hozzájárulása nélkül csak úgy bukkan- 

 hatik föl, hogy kifejlett magvát valamely állat szállítja tovább. A szelíd füge- 

 fát (Ficus Carica L.) Dél-Európában kőfalak repedéseiben és sziklák hasadé- 

 kaiban elvadulva találják. Terméseit az ú. n. magvakat L u d \v i g szerint* 

 légykapó (Muscicapa luctuosa) juttatja oda. A füge érésekor a légykapó arcza 

 a fügének sárga gyümölcsízével egészen bemázolódik. 



A hazafias föltevéseket nem utasítjuk vissza, de azt a megjegyzést 

 nem hallgathatjuk el, hogy a fügefácskák a Gellérthegy egyik mesterséges 

 dobogóján a török időből maradt cziszterna fölött kelet felé határozottan 

 ültetésre valló sorozatban vonulnak. Hazánkban még valami gyengéd jóakarat- 

 tal ki lehetne mutatni, hogy a fügemag természetes továbbszállításának dél 

 felé meg van a folytonssága. De Pancií Belgrádból S o 1 m s-L aubach 

 kérdésére azt válaszolta, hogy hazájában nem terem, nem termesztik. 



Talán az Adria felől származott ide ? Erről az oldalról meg a tovább- 

 jutás állomásai hiányzanak. Sőt Heh n** filológiai tanulmányában, mely előtt 

 Solm s-L aubach is meghajol, kimutatja, hogy a fügefa csak történelmi 

 időben kerülhetett Görögországba és onnan Olaszországba. 



A gellérthegyi fügefácskák őseredeti voltát semmi sem bizonyítja. Tehát 

 csak jövevény lehet. 



Az utóbbi kérdés ismét elágazhatik. Hátha nyugoti, helyesebben mondva 

 bécsi divat hozta? De ilyent csupán főúr utánzott; a Gellérthegy pedig soha- 

 sem volt családi uradalomnak része. Déli lejtőjét még csak Kerkápolyi 

 1870-ben törette föl ; addig vad terület volt. Tehát a fügefa itt egészen úgy, 

 mint Érden, Pécsett és Orsován csak török hagyaték lehet ! 



Azonban akár geológiai maradék, akár természetes felbukkanás, vagy 

 történelem tanúsága magyarázza a fügefácskák ittlétét : örüljünk, hogy erő- 

 szakos és kicsapongásaiban csökönyös éghajlatunkkal megalkudva, fővárosunk 

 növényzetében megedződtek, polgárjogot szereztek, melyet irodalmunk majd 

 125 év óta anyakönyvébe iktatott. 



A Gellérthegyet a főváros rendezésének veszedelme fenyegeti. Álljunk 

 résen, *** hogy a t ö r ö k-p irosí tóval (Peganum) és más ritkaságokkal együtt 

 a fügefácskákat is a tudomány és a jövő nemzedék számára megőrizzük ! 



* Dr. F r i e d r i c h L u d \v i g : Lehrbuch der Biologie der Pflanzen. Stuttgart, 

 1895, 370. oldalán. Ludwig előadásához azt a megjegyzést kell fűznünk, hogy ez 

 a madárka csak szorultságában táplálkozik gyümölcscsel, egyébkor pedig — légykapó. 

 ** Victor Hehn: Culturpllanzen und Hausthiere in ihrem Übergange aus 

 Asien nach Griechenland und Italien. Berlin, 1902., VII. kiadás, (melynek átdolgozásán 

 Engler A. is fáradozott). De Engler eltérő nézetét nem támogatják újabb adatok. 



*** L. Hermán Ottó »Vetó« czikkét a Természetrajzi Füzetek II. évfolya- 

 mának 76 — 79. lapján. 



