52 FIALOWSKI LAJOS 



ból szárnyatlan hímek bújnak elő és még a serlegben párosodnak. A hím 

 elpusztul, a nőstény kiszállva a szaporítás műveletéhez lát.* 



A darazsocskának is három a nemzedéke. A kibontakozott darazsocska 

 peterakás végett a közel szelid fügefácskák serlegeit is meglátogatja ; két 

 nemzedéke ott is kifejlődik. De fajának fönntartásához a telelő kecskefügére 

 van szüksége. 



»Déli Olaszországban, sőt Déli Európában mindenütt a hol a fügét ősidők 

 óta nagyban termesztik, a fügefát ritkán növesztik csíráztatható magból, hanem 

 inkább dugással szaporítják és e végre csakis az édesnek (Ficus) vesszejét 

 használják föl, a melynek serlegeiben csupán a kétféle termős-virág van, 

 mert ennek fáján terem a legjobb és legédesebb füge. Azt a fügetövet, 

 melynek serlegeiben porzós és gubacsosodó termős virág van, tehát a kecske- 

 fügefát (Caprificus) nem szaporítják, mert legtöbb fügéje éretlenül potyog 

 le. A kecskefügefának csupán néhány tövét ültetik, hogy serlegeit az édes- 

 fügéjű fának gályáira aggathassák. Ezt caprificatio nevével jelölik (füge- 

 aggatás) és azt vélik, hogy a kecskefüge serlegeiből kimászó érczdarazsocska 

 az édesedőbe leszállva ezeket megédesíti. Ez a vélemény azonban, bár a 

 pórnép és a kertészek között megrögzött, helytelen. Arra, hogy a füge meg- 

 édesedjék és meglevesedjék, a darázs szükségtelen. Olyan serlegből, melybe 

 darazsocska nem jutott és a melyben ennélfogva megfogamzó mag nem fej- 

 lődhetett ki, csakugyan fönséges füge érik és a kereskedésbeli fügék nagy 

 mennyisége olyan tájékokról kerül hozzánk, a hol a füge-aggatással nem 

 foglalkoznak. Úgy látszik tehát, hogy a gubacsosítás művelete hagyomány- 

 képen abból a régi időből maradt fönn, a mikor a kertész azon volt, hogy 

 ne csak jó gyümölcsöt termeszszen, hanem a fügefa szaporítására is alkalmas 

 magot kapjon«** 



Kerné r-nek föntebbi tetszetős magyarázata azonban nem bizonyul 

 általános érvényűnek. 



Északamerika Egyesült-Államainak egyikében, nevezetesen Kaliforniában 

 szmirnai valódi és jól megeredt, sőt koronás fácskákká nőtt vesszeiről a leg- 

 szorgosabb vesződés ellenére is hiába vártak érett fügeserleget. Még csak az 

 ismételten hozatott és gyorsan szállított kecskefügéknek szétaggatása, azaz 



* A darazsocska működését Solm s-L a u b a c h botanikus és dr. Paul 

 M e y e r zoológus a nápolyi zoológiai állomáson 1879-ben együtt behatóan megfigyel- 

 ték és tanulmányozták. Lásd erre nézve a következő műveket : 



G. G r a f z u S o 1 m s-L a u b a c h, Die Herkunft, Domestication und Verbrei- 

 tung des gewöhnlichen Feigenbaumes. Göttingen 1882. (Ismertette Szabó Ferencz 

 a Közlöny XV. kötete 230—233. oldalán). 



Dr. Paul Mcyer, Zur Naturgeschichte der Feigeninsecten (Mittheilungen a. d. 

 Zoolog. Station zu Neapel — Leipzig 1882). 



Dr. Gustav M a y r : Feigeninsecten (Verhandlungen der zoolog. botan. Gesell- 

 schaft in Wien. XXXV. Bánd 1885). 



4 * Kerner, Pflanzenleben, 2-odik kiadás, 1898. II. kötet, 146. — Lásd még: 

 Engler, Pflanzenfamilien, III. Bd. 1., — a 89-93. oldalon. 



