FUGEFACSKAK A GELLERTHEGYEN. 



49 



van a H a y n a 1 d-féle orsovai, a M ü 1 1 e r- féle fiumei, T o m as s i ni- féle 



trieszti, Frivaldszky maczedoniai és a Besancon várfokán elvadult fügefa 

 gályának. A H a y n a 1 d-féle gyűjteményben a Haussknech t-féle Ain-tabi 

 és Nimrúd-daghi (előázsiai) levél pedig annyira épségesen tojásdad-körrajzú 

 és durván fürészes, hogy fügéje híján a selyem-eperfáéval (Morus álba L.) 

 téveszthetnők össze. * 



De ne keressünk távolban, a mikor gellérthegyi bozótjaink a levél foko- 

 zatos hasadozására is kínálnak példát. Az útmelléki legalsónak tövét a kőfal 

 szérnyéje oltalmazza. Főhajtásainak levelei között kevésbé osztott, alig karélyos, 



4. kép. Fügefa közepes nagyságú és metéltscgű levelének lenyomódása. 



sőt épséges lemezű is van, a milyenre a »morifolia« (serrata Hausskn.) elne- 

 vezés illenék — másrészt pedig ugyanazon tőnek szélbcnyúló végvesszőin 

 majdnem osztottan keskeny, hosszúkarélyúak fakadnak, (a mint ez utóbbit 

 5. sz. képünkön bemutatjuk), a mely alakot Haussknecht így nevezett 

 el : f. riparia. 



* Gyűjtésének H a y n a 1 d-féle példáján Ficus Carica L., a B o i s s i c r-félécn 

 pedig F. serrata névvel jelzi. Hogy F o r s k á 1 F. morifolia-}a. mi akar lenni, Solms- 

 Laubac h-nak sem sikerült földerítenie. Ez utóbbi szerint a F. serrata a F. Carica-val 

 azonos fajnak csupán levélben eltérő alakja. 



Növénytani Közlemények. 1902. I. kötet, 2. füzet. 4 



