NÖVÉNYTANI KÖZLEMÉNYEK 



A KIR. M. TERMÉSZETTUDOMÁNYI TÁRSULAT 

 NÖVÉNYTANI SZAKOSZTÁLYÁNAK FOLYÓIRATA 



I. KÖTET. 1902. 2. FÜZET. 



Fialowski Lajos: Fügefácskák a Gellérthegyen.* 



(A szerző hat saját fölvételével.) 



Hazánk változatos néprajzát növényzetének népesedése híven tükröz- 

 teti vissza. A növényországi honfoglalók közé a sok régibb és újabb jöve- 

 vényt a költözködésnek más és más alkalmatossága szállította. A Duna 

 hullámai, a szelek fuvalma, költözködő vagy átmenekülő madarak begye, sőt 

 tolla, átterelt vagy idehúzódó más állatok gyapja vagy szőre, megpihenő 

 hadak holmija, lovaik szőre vagy takarmánya hagyhattak itt magvakat, 

 a melyek alkalmas helyen kikelve megfogamzottak és elszaporodtak. Számosat 

 meg a gondoskodó ember ápoló keze juttatott helyére. 



Fővárosunk környéke kicsiben a növények elterjedésének majdnem 

 valamennyi módjára kínál példát. Vidékének legbeszédesebb részlete a Gellért- 

 hegy déli lejtője, a melyen hazánk történetéről növények is tanúskodnak. Számos 

 délszaki faj ütött itt állandó tanyát. A délibb vidék legfeltűnőbbje a fügefa, 

 a mely a briozóás márgakő lazuló darabjai között mély gyökeret vert. Itt a 

 lejtő felső harmadrészén túl, a dobogószerű fokozatok egyikén egész sorral 

 bozótosodik. Ezen dobogó nyugoti folytatása alatt külön-külön bozótok a 

 kápolnához felvivő úttól jobbra láthatók. A Kis- és a Nagy- Svábhegy déli lejtő- 

 jének is voltak »vad« fügefácskái, de ezek részben a Svábhegy »emelésének« 

 estek áldozatul, részint pedig újabban állandó mívelésben részesülnek. A 

 következő sorok ennélfogva csak a gellérthegyiekről szólanak ; de még az a 

 körülmény is parancsolja a tartózkodást, mert csupán az utóbbiakat lehet 

 száz évnél is hátrább nyomozni. Ezért legyen szabad a Gellérthegy déli lej- 

 tőjét képben bemutatnom (lásd az 1. sz. képet). 



Az első, a ki a budai vad fügefát megemlíti, Winterl József 

 Jakab, a budai k. tudomány- egyetem néhai professzora. 



»Index horti botanici Universitatis Hungáriáé, quae Pestini est. 1788« 

 czím alatt növények betűsoros jegyzékét adja, helylyel-közzel pedig magyará- 

 zatot is csatol a névhez. 



A fügefáról, Ficus Carica** ennek a jegyzéknek Cs-jelzésű félíve (J-dik 



* Előadta a szerző a növénytani szakosztálynak 1900. évi június 9-iki ülésén. 

 ** Latin eredetije így hangzik : »Spontanea Budae ereseit, observata etiam apud 

 nos versanti Cel. D. B. C. Ottó praefecto horti gryphici. A culta difiért lobis foliorum 

 longis linearibus, apice tandem in orbem dilatatis.« 



Növénytani Közlemények. 1902. I. kötet, 2. füzet. 3V2 



