A KAS NÖVÉNYEK VESSZEJÉNEK ÉRÉSÉRŐL. 19 



Az esős napok eloszlásának tanulmányozására a 7-ik és a S-ik számú 

 grafikai láblázatokat óhajtom bemutatni, melyeknek görbéi Francziaország 

 Montpellier, Dijon, Paris, Nancy és Budapest, Arad, Keszthely, Tokaj 

 városoknak meteorológiai állomásain végzett megfigyelések átlagos értékei- 

 nek alapján vannak szerkesztve. Ezek az adatok azt mutatják, hogy az esős 

 napok száma déli Francziaországban sokkal kevesebb, mint akár északi 

 Francziaországban, akár Magyarországon. Az esős napok eloszlásában, külö- 

 nösen a vegetáczió idejében van különbség. Ez időszak alatt a délvidéken az 

 esős napok száma 4 — 5-re száll alá, míg az északi vidékeken 10—12 napra 

 is felszökik, miből következik, hogy az északibb vidékek ez oknál fogva is 

 nedvesebbek. 



Összefoglalva mindazt, a mit a klimatológiai viszonyokról elősoroltam, ezek 

 meggyőzhetnek bennünket arról, hogy azok a vidékek, a hol a például föl- 

 említett Vüis rupestris (var. du L'ol) vesszeje rosszul érik meg, t. i. Magyar- 

 ország és Francziaország északi része klimatológiai szempontból igen hason- 

 lítanak egymáshoz és mindketten különböznek azon vidékétől, t. i. Délfranczia- 

 ország klimatikus viszonyaitól, a hol e növény vesszeje állandóan jó érésben van. 



Hogy Délfran'cziaországban a vessző jól érik, nagyon egyszerű követ- 

 kezménye az ottan uralkodó hosszú és bőséges melegmennyiségű tenyészeti 

 időszaknak, az erős, hosszantartó napfénynek, a • kevés nedvességnek és a 

 nagy szárazságnak ; míg északon éppen a rossz érés természetes eredménye a 

 í ovid tenyészeti időszaknak, az alacsony hőmennyiségnek, a kevés és gyönge 

 fénynek és a túlsók nedvességnek, mely viszony nemcsak azokon az állo- 

 másokon látható, melyeket itt bemutattam, hanem ezen fölfogás helyességét 

 a többi meteorológiai állomások is igazolják ; vizsgálódásaim tárgyát nem- 

 csak az itt fölmutatott nyolez meteorológiai állomás adatai képezik és kije- 

 lentéseim nemcsak ezeken alapulnak, hanem éppen így földolgoztam Magyar- 

 ország 55 és Francziaország 50 meteorológiai állomásainak az 1900-ik évig ren- 

 delkezésre álló adatait és ezek mind egybehangzóan állításaim mellett tanús- 

 kodnak. Meg kell még jegyeznem, hogy a fölemlített állomások a többiekhez 

 képest alacsonyabb értékeket mutatnak az átlagoknál, mert Montpellier esőzési 

 viszonya a délvidéki középnél sokkal nagyobb, míg a többi állomások a 

 vidékek középértékénél szárazabbak és melegebbek. 



Különben annak a bebizonyítására, hogy az északi vidéken miért érik 

 rosszabbul a vessző, teljesen fölösleges volt ilyen sokféle okot kideríteni ; 

 egyetlen ok, az északi vidékek nedvessége elég lett volna megmagyarázni az 

 éretlenség eredetét, mert nagyon jól ismert tény, hogy Délfrancziaorszagban 

 éppen Montpellier környékén, hol a meleg és a fény olyan nagymérvű, vannak 

 a Vüis vupestris (var. dü Lo/j-viü éppenúgy minta Vitis rupestris többi vál- 

 tozataival beültetett nedves területek, hol az altalaj sohasem szárad ki : ilyen 

 helyen ezen növények állandóan rosszul érlelik fájukat. Különösen látszik a 

 hiba akkor, ha az év a rendesnél kissé hűvösebb és esősebb ; ilyen területet 

 nagyon sokat említhetnék. Legyen példa Montpellier mellett Perols és Lattes, 

 vagy egyes szőlő- és faiskolák Beziers, Narbonne és Perpignan környékein. 

 Daczára hogy ez utóbbi város Francziaország legdélibb pontja, mely a lei; 



2- 



