N Ü V É N VTA N 1 R E P E RTORIUM. 11 9 



b) K ü 1 f ö 1 d i irodalom: 



Ginzberger, A. : Die Pflanzenwelt Oesterreich-Ungarns. - Üas Wissen 

 für Allé, II. Jahrg. 



A monarchia növényföldrajzi viszonyairól nagyon jó áttekintést nyújt. 



Holl, Ferdinánd: Die Karst-Aufforstung. Sarajevo, 1901. 



Pichler, A. : Tri nametnice : Viscum album L., Loranthus europaeus 

 L. i Arceuthobium Oxycedri M. B. u. Hercegovini i nekim dijelovrima 

 Bosne. — Glasnik Zemalj. Muzeja u Bosni i Hercegovini. Sarajevo, 1901 . 



A szerző fölemlíti mindazokat a helyeket, a hol a czímben megnevezett 

 három élősködő növényt találta és megnevezi egyúttal az illető gazda- 

 növényeket. Ezek között több olyan fás növény szerepel, melyeken eddig 

 Viscum album L. sohasem észleltetett. Ezek a fák a következők : Prunus Ma- 

 haleb L., Acer PseudopJatanus L., Piuus nigra Arn., P. leucodermis Ant., 

 Sorbns Ária Cr„ S. lorminalis Cr., Corylus Colurna L., Pyrus amygdali- 

 formis Vili., Prunus insititia L., Acer monspessulauum L., Ouercus conferta 

 W. Kit., Qu. Cerris L. és Tilia argentea Desf. 



Loranthus és Arceuthobium nagyon ritkák ; előbbi csak tölgyfákon 

 fordul elő, utóbbi pedig kizárólag a Juniperus Oxycedrus-on található. 



Scherft'el, A. : Einige Beobachtungen über Oedogonien mit halbkugeliger 

 Fuszelle. — Berichte der deutsch. botan. Gesellsch., XIX. Jahrg., Seite 

 557—563. 



Schuler, Joh. : Flechtenflora von Fiume. Jahrb. der. k. k. Marine- 

 Akademie. 1902., pp. 129 — 250. 330 zuzmófajt sorol elő Fiume környékéről. 



Spörr Róbert: A klorózisról. — Borászati Lapok, 1902. évf., 780—781., 

 797—798., 809—811., 824-825. old. 



Sterneck, T. : Monographie der Gattung Alectorolophus. — Abhandl. 

 der k. k. zool. -botan. Gesellsch. in Wien, I. Bánd, 2. Heft (3 Karten und 

 Textillustrationen). 



Magyarországból ismertetett Alectorolophns-fa.jok a következők : Alectoro- 

 lophus Alectorolophus (Scop.) Stem., A. glandulosus (Simonkai) Stern., A. 

 major (Ehrh.) Rchb., A. montanus (Sauter) Fritsch, A. Borbásii Dórfl,, A. 

 alpinus (Baumg.) Stem., A. erectus Stern., A. subalpinus Stern., A. simplex 

 Stervi., A. angustifolius (Gtnel.J Heynh., A. minor (Ehrh.) Wimm. et Grab., 

 A. fallax [A. major minor]. 



Witasek, T. : Ein Beitrag zur Kenntnis der Gattung Campanula, 

 Abhandl. der k. k. zool. -botan. Gesellschaft in Wien, I. Bánd, 3. Heft, 

 (3 Karten). 



Magyarországra vonatkozó fajok a következők : Campanula rptundifolia 

 L. , C. pinifolia Uechtr. (Horvátország), C. Kladniana (Schur) Witas., C. 

 velebitica Borb. (Dalm., Horvátorsz.), C. crassipes Heufj. (Bánát), C. pseudo- 

 lanceolala Pánt. 



