32 BERNÁTSKY JENŐ 



Helix L., Oxalis Acelosella L., Ruscus Hypoglossum L. és Turnus com- 

 iniinis L. A báziási, meredek lejtőn álló bükköst különösen az Aspidium 

 angulare és Scolopendrium vulgare elszórtan álló, a puszta, barna, nyirkos 

 agyagból kiemelkedő, zöld nagy bokrai jellemzik. Déli Temes- és Krassó- 

 Szörény- megyékben már többször tapasztaltam, hogy a Chrysosplenium allerni- 

 folium és Scolopendrium vulgare, kiváltképen pedig a Ruscus Hypoglossum 

 bükköshöz kötött növények és ha tölgyesben kivételesen meg is találjuk, az 

 olyan magasságban van, a hol rendesen bükkös van (600 — 700 méter magas- 

 ságban). Verseczen a mélyebben álló tölgyesben Ruscus aculeatus terem, a 

 fölötte következő bükkösben pedig Ruscus Hypoglossum nő helyette. Báziáson, 

 a hol azonos magassági övben — azonban két különböző ponton — tölgyes 

 és bükkös van, a tölgyesben is Ruscus aculeaius, a bükkösben pedig ismét 

 csak Ruscus Hypoglossum található. A bükkalji növényeket, mint a milyenek 

 a fönt említettek és még mások, pl. Paris quedrifolia L., Polygonatum multi- 

 florum (L.J, Aulhriscus nemorosa (M. Bieb.J, Asperula odorata L., Asperula 

 leucanthera Beck., valamennyit két közös sajátság jellemez : lombozatuk erősen 

 fejlődik ki ; a Ruscus Hypoglossum-on az élettani tekintetben levélszámba 

 menő levélágak (phyllocladium) nőnek nagyokra és lehetőleg széles, sokszor 

 épélű es épszélű, földhöz lapuló vagy vízszintesen elhelyezkedő levelekből áll, 

 mely a szórt fényt jól kihasználja ; chlorophylltartalmuk igen bő, azért színük 

 élénk zöld ; cuticula-juk sokszor vékony, a mechanikai rendszer bennök a 

 vízszállító és szellőztető rendszerrel szemben háttérbe szorul ; a szervek el- 

 szőrösödése elenyészően csekélyfokú. Ehhez járul az, hogy virágzatuk vagy 

 egyáltalán fel sem tűnő (az Asarum europaeum virága földbe van rejtve), 

 vagy zöldes, legföljebb tiszta fehér színű és említett esetben a virág bizonyos 

 alkotó részei még áthasonításra is szolgálnak (pl. a Paris quadrifolia lepellevelei, 

 a Polygonatum multiflorum virágának csücskei). 



A lokvai hegységben a bükkösök szélén folyó kis csermelyek mellett 

 igazi ■ erdei, patakmenti növények díszlenek, úgy mint Aspidium filix mas /.., 

 Angelica silveslris L., Galeopsis speciosa Mill., Knautia Drymeja Heuff., 

 Salvia glutinosa L. stb. ; a fákra itt nem Clematis Vitaiba, sem Vitis vinifera, 

 hanem Humulus Luptdus L. kúszik. E növények közül a Knautia Drymeja 

 és a Salvia glutinosa a verseczi hegységből ismeretlen volt eddig, azonban a 

 Knautia Drymeja-t 1901. szeptember hónapban a kutasi csúcsra tett újabb 

 kirándulásomkor a kutasi hegy tetején megtaláltam, a hol elég bőven terem. 

 E szerint ezt a növényt az egész vidék bükkövének közönséges növényei 

 közé kell sorolni. 



Ha ezek után a lokvai hegység növényökologiai viszonyait ítéljük meg, 

 a verseczi hegységen uralkodó viszonyokkal szemben itt különösen két 

 ökológiai tényezővel kell számolni. Először meteorológiai szempontból való- 

 színűnek mondhatjuk, hogy a lokvai hegységben, kiváltképen annak a 

 Dunához közel eső részeiben, a verseczi hegységen olyannyira hatásos dél- 

 keleti szelek nem érvényesülnek. Másodszor az orografiai viszonyok, neve- 

 zetesen a mély völgyek összeszorulása a levegő mozgását akadályozza meg, 

 a napsugarak hatásának mértékét leszorítja és bő harmat- és ködképző- 



