4 STAUB MÓRICZ 



is végük van ; a hol pedig az altalaj turfás, ott nem ritkán találkozunk réti lápok- 

 kal is, de sehol sem, talán az egy pozsonymegyei »Schur« nevű láp kivéte- 

 lével, nagyobb terjedelemben. A hol a hegyek között közetlenül lapály terül 

 el, ott a réti és a völgyi rétek formácziója közé új formáczió ékelődik be, 

 mely azonban mindkettőtől steppeszerű jellegével különbözik. Ez a Pax-féle 

 pusztalegelő. A hegyek közelsége kielégítő nedvességet szolgáltat talajának, 

 a nélkül azonban, hogy olyan buja növényzetet tudna létrehozni, mely a talaj 

 fölszintes szürkebarna színét tökéletesen eltakarhatná. Ezen éghajlati ok miatt 

 nem is fejlődhetik ki mindenütt ; leginkább a trachytos hegyek tövén mutat- 

 kozik, nevezetesen a Hegyalja, továbbá a Keleti Kárpátok tövén, és — bár 

 itt csak szűkebb kiterjedésben, — az Erdélyi Felföldön is. E formáczió 

 növényzete sohasem mutatkozik tiszta zöld színben ; növényei alacsony ter- 

 metűek, inkább a talajhoz simulok, csak itt-ott emelkednek ki nagyobb 

 kórok. Majdnem mindegyikök föl van szerelve a párolgás vagy a legelő 

 állatok ellen védő szervekkel: de éppen annak a körülménynek, hogy a puszta- 

 legelő leginkább az állatok legeltetésére szolgál, köszöni azt is, hogy területe 

 az idegen származású növények honosodására leginkább alkalmas. 



Ab) A nyílt tájformácziók. Ott, a hol a réti vagy a pusztalegelő- 

 formáczió területének szélén napos, sziklás lejtők vagy az utak szélén mere- 

 dek dűlők emelkednek, a két formáczió növényei is terjedeznek, a mi azon- 

 ban a talajbeli eltérés miatt némely növényre nézve sikertelen ; kell tehát, 

 hogy ott a zárt vegetáczió megszűnjék és ennek következtében a fajokban 

 való gazdagság is, a növényi szövetkezet pedig leginkább a réti formáczióból 

 ered. A kárpáti homokkő, a trachyt és a mész alkotják a talajt ; az első 

 könnyen mállik és az őskőzeten jelenkeznek fás növények, de cserjés 

 kifejlődésben, nevezetesen Cytisus-f&jok. Sokkal kevesebb humuszt szolgál 

 tatnak a mészsziklák és az ezeknek kevés televényt rejtő hasadékaiban olyan 

 növények is találnak menedéket, melyek éppen e kevés televénynyel meg- 

 elégednek ; csak itt-ott emelkedik ki közülök talán egy Cotoneaster ; a szem 

 azonban általában csak a puszta, a növénytakarót nélkülöző, szemkápráztató 

 sziklákat látja. Minden növény, mely a nagyobb és ágasabb szomszédok 

 árnyékvetését nem kedveli, ott jól érzi magát ; van azonban különbség a 

 mészben szegény sziklák és a mészsziklák formácziói között. Ez utóbbi növényei 

 sokkal erősebben védekeznek a vízveszteség ellen és e tekintetben csak a gyö- 

 nyörű Campanula carpathica tesz kivételt, mert minden feltűnő védőkészülék 

 nélkül a mészsziklákon, a napsugárzásnak legjobban kitett helyeken is virul, sőt 

 sokszor még a keményre taposott szekérutakon is megterem. Ez éppen olyan 

 érdekes jelenség, mint Parnassia palustris és Pinguicula vulgáris a Központi 

 Kárpátokban gyakran tapasztalható viselkedése, a mennyiben ott a mészhegy- 

 ség nedves termőhelyein éppen olyan jól fejlődnek, mint annak száraz termő- 

 helyein. A mészsziklák növényei még a hosszú, sokszor húsos karógyöker 

 kifejlődésében is árulnak el közös vérrokoni vonást. 



Ac) A vízi növények formácziója nak kifejlődése a Kárpátokban nem 

 jelentékeny ; itt-ott a Kárpátok tövén levő tavak szélén vagy a lassan folyó víz 

 öbleiben látjuk még az Alföld hatalmas nádasainak gyönge maradékait. E 



