20 STAUB MÓRICZ 



Egy negyedik vonal a Tömös-szorosból indul ki, irányát körülbelül 

 Brassó és Kolozsvár jelölik meg, honnan a Sebes-Kőrös bal partja felé irányul. 

 Számos a dombvidékhez, az alacsony hegyvidékhez és a hegyi övhöz tartozó 

 növény éri el benne északkeleti határvonalát, pl. Hyacinthus leucophaeus, 

 Thalictrum foclidum, Viola Joúi, Daphne Blagayana stb. ; e vonal egyszer- 

 smind a Polemonium coeruleum déli határa. 



Végűi a tenyészetbeli vonalaknak egész serege indul még ki a Tömös- 

 szorosból és Brassótól kezdve majdnem párvonalasan fut a Jablonicza-szoros- 

 ból kezdődő nagy határvonallal és vele együtt a Vaskapun megy át. E vonal 

 legnagyobb részt a magas hegységi típusoknak északi határvonala. 



A másodrendű tenyészetbeli vonalakhoz számítjuk a kisebb elterjedésű 

 növények határvonalait. 



Ezek elseje kíséri a Jablonicza-szorosból jövő nagy határvonalat, de a 

 Malompatak-hegység és a Fogarasi havasok között elválik tőle és keresztül 

 megy a Vöröstorony-szoroson. E vonal körülfogja a Poa pitmila, az Astrantia 

 alpestris és a Draba Kotschyi területeit ; egyszersmind a Nyugoti Kárpátoktól 

 a rodnai havasokban a Nagy-Hagymáson át a Fogarasi havasokig elterjedt és 

 különösen a meszet kedvelő növények (Androsace lactea, Primula longiflora) 

 határát képezi. Keletre a Vöröstorony-szorostól vannak a Salix Myrsinites-nék., 

 S. reticulata- és a S. retusa-nak utolsó termőhelyei. 



A második már a Királykőnél válik el a fővonaltól és dél felé indul, 

 kizárván az ide tartozó fajok területéből a Fogarasi havasokat, körülírja az 

 Eritrichum terglonense és a Draba fladnizensis elterjedését és Erdély déli 

 szélén megjelöli a CampannJa carpathica és a Crcpis Jacquinii utolsó nyugot 

 felé fekvő termőhelyeit. 



Végűi van még egy harmadik tenyészetbeli határvonal, mely a Gyímes- 

 szorosban elválik a fővonaltól és összekapcsolja a rodnai havasok területét a 

 Nagy-Hagymás csoportjával, a Primula leucophylla és a Melandryum Zaivadzkyi 

 területét. 



Még, három a Tölgyes-szorosban a fővonallal egyenlő másodrendű vonalat 

 lehet megkülönböztetni. Az egyik a fővonallal együtt az Oltvölgy mellékén 

 húzódik el és magában foglalja a Malompatak-hegységet, valamint a Retyezátot. 

 Körülhatárolja az Aiwmone transsylvanica elterjedését, területébe esnek az 

 Arabis procurreiis, SempervivumHeuffelii és Andromeda arachnoidea termőhelyei. 



A másik vonal ' már a Vöröstorony-szorosnál hagyja el a fővonalat és 

 magába foglalja a Geiűiana phlogifolia elzárt termőhelyeit ; a harmadik vonal 

 a Tölgyes-szorostól a Királykőig terjed és körülhatárolja a Gypsophila trans- 

 sylvanica és a Waldsteinia irifolia elterjedését. 



Ezen tenyészetbeli határvonalak egybevetéséből az tűnik ki, hogy a rodnai 

 havasok és a bárczasági hegységek a Kárpátok növényekben leggazdagabb és 

 növénygeografiai tekintetben legérdekesebb területéhez tartoznak, hogy mind 

 a kettőnek közös nemzetségei vannak és mindegyik a nemzetségek egy olyan 

 csoportjának ad tanyát, melyek ezen területeken kívül egyebütt nem fordulnak elő. 



b) Egyik lényeges elsőrendű tenyészetbi határvonal körülbelül a Brassó és 

 Kolozsvár közötti vonallal esik össze. E vonal olyan fajok csoportjának észak- 



