28 STAUB MÓRICZ 



tett leletekkel még nem látja bebizonyítottnak. A diluvialis flórának nem 

 tulajdonít a Kárpátok flórájának történetére nézve olyan nagy jelentőséget, 

 mint a harmadkorinak ; * de ennél sokkal nagyobb jelentősége volna azon 

 glacial flórának, melyet a referens a fogarasi havasok tövéről ismertetett meg. 



P a x azt hiszi, hogy a jégkorszak beálltával, mely különben hazánkban 

 enyhébb alakban lépett föl, mint Európa északi és nyugoti részeiben, a har- 

 madkori, talán subtropikus jellegű flóra már nem találta meg többé kívánatos 

 életföltételeit és midőn a hegyek jéggel való beborítása elérte tetőpontját, a 

 harmadkori flóra helyébe már olyan flóra lépett, mely Északról és Keletről 

 érkezett ide. A boreal-subarktikus, az európa-szibériai és a szibériai elemek 

 növénytársulásai vonultak be és velők keveredtek azon típusok, melyek a 

 harmadkorban Európa hegyeinek mostani régióit lakták, most pedig a hőmér- 

 séklet előrehaladó apadásával a hegyek töve alatt elterülő földre ereszkedtek, 

 azaz a középeurópai, alpiu és a szudel elemek nemzetségei, a mennyiben nem 

 voltak igazi havasi növények. 



Nyilvánvaló, hogy már a harmadkorban fennállottak a Kárpátok flórája 

 és az előázsiai vidékek flórája között a rokonsági viszonyok és kell, hogy 

 a Kárpátok magasabb régióiban már a harmadkorban ki volt fejlődve a 

 poutusi elem, noha foszszil maradványok ezt nem bizonyítják közetlenül. 

 A harmadkori flórából kimutatott Zelkowa, Castanea, az Acer laelum rokon- 

 ságához tartozó juharlevelek határozottan a pontusi növénycsoporthoz tartoznak ; 

 úgy kellett tehát annak lennie, hogy azon idöszjkbau, mely a pliocacnkort 

 követte és a jégkorszakot közetlenül bevezette, pontusi, de dáciai típusokból is 

 álló csoport a harmadkori flóra helyébe lépő növénytakaró összetételében részt 

 vett. Ez legalább érvényes a Syringa Josikaea-ra. és a Bruckenthalia-xa. nézve. 

 Pax ezen véleménye szerint föl kellene tételezni azt is, hogy a pontusi és 

 a dáciai flóraterületek már a harmadkorban megvoltak. 



Pax továbbá azt mondja, hogy a jégkorszak tetőpontján a Kárpátok 



* Minthogy a diluvialis növények mindvégig a jelenlegi növényzet fajaival meg- 

 egyeznek, a referens azt hiszi, hogy azoknak is juthat valamely vidék flórájának 

 történetében figyelemreméltó hely. Pax végre még a történelmi időből való kultúr- 

 növényekről is tesz említést. Az aggteleki növényeket illetőleg a referensnek D e i n i n- 

 g e r-étől eltérő nézete, úgy látszik Pax előtt ismeretlen. Az aggteleki magvak ugyanis 

 jóval kisebbek, mint a robenhauseniek és ebből azt következteti Deininger, hogy 

 az aggteleki nép még idősebb a svájezi czölöpépítmények népénél; de akkor még alig történt 

 meg az, hogy két nép egymás között terményeit kicserélte volna. Pax azt hiszi, hogy 

 a kultúrnövények behozatala Felső-Magyarországba délkeletről történhetett. Deininger 

 csak annyit mond, hogy a »hazánk területén lakó ősi népek kultúrájukat nem a 

 Földközi Tengeren hajózó népek útján, az olaszok közvetítésével kapták, mint a nyugoti 

 népek, kikkel vajmi csekély vagy éppen semmi összeköttetésben nem voltak, hanem 

 közvetetlenül kapták «. De honnan ? Erre Deininger adós maradt a felelettel, de a 

 referens azt hiszi, hogy talán az is hihető, miszerint a jégkorszak egyes szakaszaival 

 járó fokozottabb nedvesség egyes népcsoportokat alighanem az északon elfoglalt lakó- 

 helyek elhagyására birt és hogy különben is kezdetleges eszközökkel és a déli vidékekéi- 

 nél rosszabb talajbeli és éghajlati viszonyainál fogva is alakjokra és méreteikre nézve 

 alább maradó vetőmagvaikkal jöttek olyan vidékekre, hol nyugalmat és az időjárás 

 zordonsága ellen nagyobb védelmet véltek találhatni. 



