F. PAX : GRUNDZÜGE DER PFLANZENVERBREITUNG IN DEN KARPATHEN. \>,D. I. 9 



Sokkal kisebbek és sokkal szétszórtabban találni őket az Erdős Kárpátokban 

 és Erdélyben ; ennek tulajdonítható az, hogy kelet felé a nyugoti föllápok 

 némely növénye már nem is található, így a Primula farinosa, Scheuchzeria 

 pálustris. Pedicularis Sceptrum, Ledum pálustre, Salix myrtilloides stb. 



2. Nyilt formácziók. A mésztalaj és a mészben szegény talaj növény- 

 tenyészete közötti határ a Kárpátok egész területén élesen látható és pedig 

 a dombrégiótól kezdve egészen a havasi övig. Élénken emlékeztet a Kárpátok 

 erdei övében a mészben szegény sziklák formácziója az alacsony dombvidék- 

 szikláinak és görgeteg hányóinak növényzetérc, de 1000 m-nyi magasságban 

 eltűnik a jellemző kórok tetemes része és helyökbe sziklai harasztok (Cysto- 

 pteris fragilis, Asplenium Ruta muraria stb.) lépnek és buja mennyiségben 

 különböző virágos növények, ú. m. Erigeron acer, Arabis arenosa stb. ; azonban 

 van a beárnyékolt szikláknak egy jellemző növénye, mely nem hagyja el az 

 erdei régiót, ez a pompás Sedum carpatliicuui. 



Az erdei régió mészszikláinak tenyészetében nem ismerhető föl a tago- 

 zottság, mivel egyrészt a napsütötte lejtőkön még az alacsony dombvidék 

 lakói feltűnő nagy mennyiségben találhatók, ellenben az árnyékosabb és ned- 

 vesebb helyekre a magasabb vidékek növényei kerülnek, csak a fahatáron túl, 

 hol a dombvidék típusai végképen eltűnnek és új vérrokonok jelenkeznek, 

 változik meg a mészsziklák növényzete. Ha a régiónak csak fáit és cserjéit 

 vesszük tekintetbe, akkor a sziklák hasadékaiban összegyülemlett televényben 

 könnyen meghonosodók között vannak a bükkcserjék, Cotoneaster intégerrima, 

 C. lomenlosa, Amelanchier és Pirus Ária, melyeket körülfognak az Alragene 

 füzérei. A Cotoneaster integerrima kivételével a megnevezett körtefélék nem 

 lépik át az eperjes-kassai törésvonalat, azonban a délnyugoti Erdélyben a 

 Pirus Aria-hoz hasonló, de ettől fajilag mégis különböző Pirus meridionalis 

 lép ; a Pienninekben, az Erdélyi Erezhegységben és a Caleamului-tömzs (2190 m) 

 napsütötte mészszikláin találkozunk Jnniperus Sabina-val. Még megemlítjük, 

 hogy mindenütt, a hol a havasi gyopár magasabb hegységekben letelepedett. 

 ott sokszor leszáll a bükkrégióba is, mint például az erdélyi Erezhegységben 

 Felső-Gáldnál 750 és Felső-Vidra-nál az Aranyos-völgyben 440 m-ig. 



Minthogy az Erdős Kárpátok hosszú, mészben általában szegény vonu- 

 lata a mészflóra területét egymástól elkülöníti, kell, hogy az éghajlati tényezők 

 befolyása folytán a Nyugot és a Kelet mésznövényzete között különbség i^ 

 legyen. Pax az eperjes-kassai törésvonalat át nem lépő növények hosszú 

 sorát közli és ezekkel szemben megint olyanokat is, melyek csak a Felföld 

 peremhegységeire szorítkoznak. Végül érdekesek a Kárpátok mészszikláin csak 

 bizonyos korlátolt elterjedésben levő fajok ; ilyenek a pompás Chrysanthemum 

 Zawadzkyi, mely nagy mennyiségben a Pienninek mészszikláin, de csakis ott 

 fordul elő ; továbbá az Allium obliquum, Saxifraga Rocheliana és Alyssum 

 argentum, melyeket Torda környékén (Tordai hasadék, Székelykő) találhatni. 



2. A fa- és cserjeállabok. a) A lombos erdők. 



A bükk, mely a Kárpátokban semmiféle talaj iránt sem mutat különös 

 előszeretetet, a Beszkidekban és a Központi Kárpátokban a tűlevelű fákkal 

 szemben még háttérbe szorul, de mindenütt, nevezetesen az Erdős Kárpátok- 



