F. PAX : GRUNDZÜGE DER PFLANZENVERBRE1TUNG IN DEN KARPATHEN. BD. I. 13 



máczió érdekes növényei gyanánt megcmlítendők még a Nyugoti, nevezetcsen 

 a Központi Kárpátokban előforduló Delphinium oxysepalum, Eriophorum alpi- 

 num, Allium sibiricum (Erdélyben ritka), Prunus pelraea. Ezek helyett meg- 

 találjuk a Keleti Kárpátokban a következőket, ú. m. : Carduus transsylvanicus, 

 Chrysospleniiim alpiiiiiin, Saxifraga stellaris, Catdamine rivularis, Adeno- 

 slyles orientális, Doronicum cordatnm, Ligularia glanca. Ez utóbbi, melynek 

 legközelebbi rokona csak az Altai-n fordul elő, jelenleg kizárólag a Rodna 

 melletti Korongisului-ra* szorítkozik. 



Az alhavasi havasi rétek kiterjedésének különösen kedveznek a mesz- 

 es a homokkő. Két típust enged fölismerni, ú. m. a magasszárú havasi rétet, 

 melyet erőteljesebb füvek, magasabb kórok, Erica-félék jellemeznek, ott pedig, 

 a hol a talaj nélkülözi a gazdagabb húmusztakarót, ott az alhavasi havasi 

 legelőt** alacsonyabb, finomabb füvek alkotják, melyek között zuzmók bőven 

 fejlődhetnek, a kórok párnaszerű termetet öltenek és az £r/Va-félék helyett 

 találunk alacsony, a talajhoz sűrűn simuló Sű/ú'-fajokat. 



Érdekes, hogy az alhavasi havasi rét*** természetében is fölismerhető a 

 Nyugoti és a Keleti Kárpátok között létező éles ellentét, a nélkül, hogy ezt 

 a termőhely minőségével vagy éghajlati viszonyokkal meg tudnók magyarázni. 

 Ezen ellentét első sorban bizonyos helyettesítő fajokban mutatkozik. A Nyugoti 

 Kárpátok jellemző növényei közé tartoznak Viola lutea, V. saxatilis, Poíen- 

 tilla aurea, Leontodon clavatus ; ezeket a Keleti Kárpátokban helyettesítik 

 Viola declinata, Potentilla chrysocraspeda, Leontodon croccens. Anemone álba 

 nyugaton gyakori, keleten ritka ; Hieracium nemcsak hogy nyugaton előbbre 

 haladott kifejlődést mutat, mint keleten, hanem bizonyos csoportjain belül 

 bizonyos endemismus is tapasztalható. 



Az említett subalpin havasi rétben mutatkozó ellentétet még jobban dom- 

 borítja ki az olyan fajok nagyobb száma, melyek a Nyugoti Kárpátokban 

 hiányzanak, ellenben a Keleti hegységben nagy mértékben járulnak a jelleg 

 kialakulásához. Scorzonera rosea, Viola declinata, Dianthns compactiis és 

 Primula elatior var. carpathica nélkül nem is képzelhető a keleti területen 

 a hosszűszárúak havasi rétje, az elősorolt növények mindenütt nagy sokaságban 

 találhatók meg és első sorban határozzák meg a formácziót. Ha még hozzá- 

 számítjuk az Orobanche-ía.]ok gyakran tömeges megjelenését és a bár ritkán 

 megjelenő, de mégis jobban elterjedt Ranunculus carpathicus, Ceraslium 

 Lerchenfeldianum, Arabis ovirensis, Thlaspi dacicum és Kovácsit, Laserpi- 

 tiutn alpinum, Phyleuma Wagneri, Hypericum alpinum és Gentiana lutea nevű 

 fajokat, akkor előtérbe lép a keleti területnek fajokban való gazdagsága. Az 

 elősoroltakhoz csatlakozik még a hegyi bűzavirágnak sajátságos alakja, a 

 Centaurea seusana, mely hófehér moholylyal fedett levélrózsáival a gyopárra 

 emlékeztet, melylyel együtt a száraz havasi legelő mésztartalmú talaján fordul 

 elő. A rodnai havasokon és a keleti hegyeken még a magasszárú alpesi 

 rétekhez tartoznak a pompás Alopccurus laguriformis és Crepis viscidula ; 



* Simonkai szerint az i. h. = Koron = Korongisiu, 1094 m. 

 ** Die subalpine Alpenmatte. 

 *** Die subalpine Alpenwiese. 



