^ _ GRBGU8S P. 



raktározó szövet(Ficus, Forsythia), szilárdító szövet, de védelmi beren- 

 dezés, sőt szisztematikai bélyeg gyanánt is felfogható. Az Ephedrá- 

 ban azonban a csomókon kívül, nevezetesen azok felett is talál- 

 ható egy ilyen harántsejtréteg s így egészen indokoltnak látszik, 

 h i az Ephedrában található csomó feletti harántsejtréteget más- 

 ként nevezzük. Ez a sejtréteg is elválasztó szövet. ^ Megkülön- 

 böztetésül azonban a közönséges értelemben vett diaphragmától, 

 nevezzük ezután a csomókban levő elválasztó szövetréteget egy- 

 szerűen diaphragmának, míg az Ephedrának a csomó felett talál- 

 ható ágleválasztó rétegét epidiaphrag mának. Az Ephedra ágainak 

 leválása és elszakadása mindig ezen epidiaphragma mentén követ- 

 kezik be. Minthogy az ágak leválása s az Ephedra életkörül- 

 ményei között határozott ökológiai kapcsolat van, — S t a p f és 

 a többiek idevonatkozó leírásait kiegészítve és részben helyesb- 

 bítve — megkísérlem e jelenség tüzetesebb leírását és értelme- 

 zését úgy hisztológiai, mint élettani szempontból. 



* 



I. Az epidiaphragma fejlődése. 



a) A megalakidás. 



Az epidiaphragma kezdeménye már a tenyészőkúp alatti 

 csomókban vehető észre. A fejlődés kezdetén az első csomó- 

 sejtek kicsinyek, többnyire kockaalaknak és plazmában dúsak. 

 Ezen csomósejtek felett a tengely irányában téglaalakú sej- 

 tek sorakoznak, amelyekben még bőven van plazma. A csomó 

 felett 4 — 5 sejthosszúságnyi távolságban már ilyen fiatal álla- 

 potban is érdekes jelenséget figyelhetünk meg. E sejtek alsó 

 falai ugyanis úgy helyezkednek el, hogy azok többé-kevésbbé 

 harántvonalat alkotnak. Ez a vonal azonban nem teljesen össze- 

 függő, hanem megtört. Ha ugyanis a bélnek megfelelő részén 

 balról jobbra megszámozzuk a sejtsorokat, akkor pl. a negyedik 

 sorban a nodustól számított ötödik sejt felső lapja valamivel 

 feljebb van, mint az ötödik sor hatodik sejtjének alsó lapja ; a 

 hatodik sor sejtjeinek felső oldala pedig olyan magasságban van, 

 mint a negyediké, nyolcadiké, tizediké stb. Vagyis azt lehetne 

 mondani, hogy az egymás mellett lévő sejtek minden másodika 

 többé-kevésbbé egy magasságban végződik ; mert ha pl. a páros 

 számú sorok sejtjeinek alsó lapjait vesszük, akkor is egy szag- 

 gatott vonalat kapunk, s ha a páratlanokét, akkor is. Ezen két 

 szaggatott vonal által pedig már meg van állapítva az epidia- 

 phragma helye. Az epidiaphragma további kialakulása úgy tör- 

 ténik, hogy a páros sejtek alsó s a páratlanok felső végein 

 harántosztódás áll be, miáltal egy harántsejtsor keletkezik. Ez a 

 harántsejtsor azután rendesen kétszer egymásután osztódik, 



' S t a p f 0. : Die Arten der Gattung Ephedra. (Wien, 1889, p. 9. 



