42 BOROS k. 



menta p. 530.). 12. Nyírbogát (Szabolcs megye) Kitaibel (Reliq. 

 p. 47.). 13. Ráma és Eadujevacz közt, a Duna mentén (Szerbia) 

 Pancié (FI Szrbije p. 178.). Kladovo mellől láttam is példányt 

 a Nemz. Múz. herbáriumában. (Sched. Herb. Norm. No. 3017. 

 Degen.). — Ezen összeállítás szerint íehát öt olyan termő- 

 helye van, ahol még élő botanikusok is gyűjtötték, ahol tehát 

 még ma is biztosan előfordul. — Ceratophylliim submersum L. 

 A Veresegyházi tóban (1917 júl. 30. terméssel.). Budapest kör- 

 nyékéről még nem közölték. Gyűjtöttem még Sárbogárd mellett, 

 a Sárvízben Nagyhörcsök-puszta közelében is. — Delphinium 

 orientale G a y. Nógrád megye : vasüti töltésen Nógrád mellett 

 (1918 jún. 11.). Napjainkban nyugat és észak felé terjedő gyom, 

 Budapest környékén már elég gyakori. — Coronopus squamatus 

 Forsk. Esztergom megye : Ebed (Feichtinger 1. c. a megye 

 két más pontjáról közli). Veszprém megye : Jutas-puszta mellett 

 (a megyére új). Fehér megye : Sárbogárd, a fiébic-major mellett. 

 (Fehér megyéből Bernát sky is közli Batta mellől. An. Mus. 

 Nat. Hung. 1905: 150.). Borba s szerint (Term. t. közi. 23. 

 Pótfűz. 8. lap.) valószínűleg a törökökkel került hozzánk. Az 

 ország déli részében gyakori, észak felé ritkul, de egész Trencsén 

 megyéig hatol (Neilr. Aufz. p. 267.). Emberek és állatok lábaira 

 tapadt földdel terjed, ezért nő főleg utakon. — Barharea praecox 

 R. Br. Budapest: a Rózsadomb egy kertjében mint gyom. (1917 

 máj. 14.). Nyugati gyom, hazánkra üj. ^ — Astragalus dasyanthus 

 Pali. Kecskemét: Bugacz- puszta, a Nagy Sivány homokbuckáin 

 (1918 jün. 24.). Főleg délibb homokpusztáinkon nő, de szórvá- 

 nyosan az Alföld északi részében is előfordul. A Duna-Tisza 

 közén: Szabadka (Pro dán, M. B. L. 1915: 235.), Kishegyes 

 (W. Kit. Plantae rariores p. 46.), Horgos (Lányi, M. B. L. 

 1914: 259.). Királyhalom (M. B. L. ÍII. p. 218.), Fehér megyé- 

 ben : Dunapentele, Ráezalmás, Dunaadony mellett (K eme r. 

 Veget. Verh. p. 122., Tauscher) Njiregyháza és Tokaj mellett 

 (Rel. Kit. p. 18.) Debrecen m. (Rapaics Erdész, kíséri. 1916 : 

 50.) Nyitra megye (Neilreich, Aufz. 341.) — Polygcda amarella 

 Cr. Esztergom megye: szikes mezőn Muzsla mellett. E helyről 

 Feichtinger is közli (1. c. p. 157.), P. amara néven. A szegedi 

 városi müz. herbáriumában F e i c h 1 i n g e r tői példány nincs. 

 A Kisalföldön elég gyakori, ügyszintén Pest megyében (Borbás, 

 Budapest fl. 150. lap, P. Austriaca néven.). A Veresegyházi tó 

 mocsaraiban is gyűjtöttem. — Daplnie Laureola L. Veszprém, 

 a Papodhegy déli erdeiben (1918 szept. 25). A Dunántiíl hegyei- 

 ben több helyütt meg van ;• a Vértesben elég gyakori (Nemz. 

 Müz. Herb., továbbá M. B. L. 1914: 139. Láng G y.), a Bakony- 



' Schlosser és V u köti n ovié (Fl. croat. p. 211.) Kanitz 

 után felemlíti, de már a „Pflanzen Slavoniens" (p. 144.) B. vulgárisra helyes- 

 bíti. Nendtvich baranyai adata (Verh. Zool. Boi Ges. 1863 : 569.) bizo- 

 nyára szintén téves. 



