A MAGYAR BIRODALOM KNAUTIÁINAK RENDSZERTANI ÁTTEKINTÉSE 91 



felsők széles alappal ülök. épek vagy fogazottak, fürészesek, 

 simák, kopaszok, fényesek, bőrösek, kocsánya pilás, mirigyteleu, 

 virágzata nagy, tömör. (1. és 2. kép. a 71. old.) 



Exsiccata: Heuffel: Plantar. rar. Hungáriáé et Transsilv. 

 Fasc. V. no 97 ; F u s S; Herb. norm. FI. Transsilv. no 142. 



Herbáriumokban : Ad cataractas Bisztrae in alpe Szarko 

 BanatuSjRetyezát (Heuffel!), Szarko (Fenzl!), Ünökő (Kotschy !), 

 Orlat (Fuss !), Retyezát (P a x ! 8 i m o n k a ü), Lepusnik niare, 

 Prejba, Rociia (P a x !), Petrozsény, Szurduk (J á v o r k a I), Öcsém- 

 havas, Sebeshely, Praesbe (Barth). 



IT. h) Virágzata igen nagy, piros, erősen sugárzó, levelei 

 hosszúra ngúlt lándzsásak, az alsók alajijiik és csúcsuk felé hosszan 

 keskenyedök, vastagok, hőrszerüek. szár és levél teljesen kopasz, 

 néha a szár mulékongan szőrösödö vagy ^yelyhesedő. (Spec. 11.) 



11. Kiiaulia longifolia (WK.) Koch. (Scabiosa longifolia 

 Waldstein et Kitaibel Piant. rar. Hung. descr. et ic. 1. 4. 

 tab. 5 (1802); Knautia longifolia Koch Synops. íl. germ. (1838) 

 344 old. — Trichera longifolia Nymán, Syll. FI. Eur. (1854/55) 

 60. old. 



Rhizomája kúszó, barna, csúcsán erősen megvastagodó, szára 

 kerek, elágazó, az alsó internodium legtöbbnyire teljesen kopasz, 

 sima, fénylő (f. Kochii), néha maradó ritkás serteszőrökkel íí. seti- 

 caulis) vagy apró fehér pelyhekkel (f. leucocaidis\ a csomókon 

 kevéssé pilás, a felső internodiumok legtöbbször szörösödők, 

 kocsánya szőrösödö, néha apró szőrökkel, a virágzat alatt a gallér 

 levelekkel együtt fehérlő szőröktől molyhos, legtöbbször mirigyes. 

 Minden levél ép, néha kevéssé fogas, felső lapja fényes zöld, 

 alsó lapja fénytelen, kékes, az alsó levelek és az innovatio levél- 

 rózsáinak levelei hosszú nyelűek. hosszúdadok, lándzsásak, hegye - 

 sedők, bőrösek, a levélrózsák levelei kissé pilásak, az alsó szár- 

 levelek kopaszok, fényesek, a felsők fiatalon kissé szörösödők. 

 de lekopaszodók, lándzsásak, kihegyezettek, bőrszerűek, szélesedő 

 aljjal ülők, fehér erűek. A gallér levelei kihegyezettek, molyho- 

 sak vagy szőrösek. Virágzata igen nagy, erősen sugárzó, virágai 

 vonalas czimpákkal, szabálytalanul fogasak, rongyos szélűek vagy 

 épek, pilásak. Csecse 8 szálkás, fehérmolyhú. Termése 5 mm. 

 hosszú, 2 mm. széles ; molyhos. (5, 6 és 7. kép a 74. oldalon.) 



Földrajzi elterjedése: Keleti Alpok és Déli Kárpátok a Retye- 

 záttól a Radnai havasokig, az alhavasi és havasi táj nedves rétjén. 



1. A szár alsó internodiumai teljesen kopaszok, fényesek. 

 f. 1. Kochii Brügger, Mitt. über neue und krit. Formen im 

 Jahrb. naturf. Gesellsch. Graubünden XXIX (1880) 97. old. 



Icones : Waldstein et Kitaibel, Plánt, rar, Hungar. 

 descr. et icones Vol. I. tab. 5. Reichenbach, Icones íl. germ. 

 helv. XIÍ. tab. DCLXXVI. fig. 1349 sub Scabiosa. 



Exsiccata : S c h u 1 í z, herb. norm. nov. ser. Cent 12 no 

 1125; FI. Exsicc. A.-Hiing. no 2281; Se h ott, pl. transsilv. no 

 99—100. 



