70 SZABÓ ZOLTÁN 



11 maio ad 7 juniiim 1905. Herb. B urnát); 4. Bocche di 

 Cattaro, in dumetosis sempervirentibus prope Savina (D e g e n ! 

 1906. VI. 11.); 5. Bocche di Cattaro, in dumetosis semperviren- 

 tibus supra pag. Zelenika (D e g e n ! 1906. VI. 12.) ; 6. Vermac- 

 rücken bei Cattaro, im Eichenwaldchen ca. 450 m. (V i e r h a p- 

 per 1907. VII. in herb. Univ. Wien!) 



2. Sect. Entricherae. 



Évelő növények. (Spec. 4 — 15.) 



I. A rhizoma a gyökérzettel sokfejű, elágazó., mélyen a talajba 

 fúródó., virágba hajtó, a levélrózsát öszszel a virágzás után fej- 

 leszti, mely a következő évben virágba hajt; napfényt kedvelő 

 növények., rendesen osztott levelekkel., a levelek inkább a növény 

 alsó fdén helyezkednek el, gyorsan kisebbednek. (L. 86. és 92. old.) 



Ha a levelek néha épek^ úgy azok a lemez felső harmadában 

 a legszélesebbek. (Subsect. Arvenses Spec. 4 — 9.) 



7. Cl) Leginkább termetes, elágazó növények, nyúlt, leveles 

 szárral, a virág színe vaj-., viola-, kékes, ritkán rózsaszínű vagy 

 sötét biborvörös. (Series : Euarvenses) (1. 81. old.) (Spec. 4 — 5.) 



X a) a) A virág sötét biborveres. (Spec. 4.) 



4. Knautia macedonica Grisebach, Spicil. FI. rum. et 

 bithyn. II. (1844) p. 178. 



Borbás Revisio Knautiarum (1904) 56. oldalán Knautia 

 macedonica d) Kn. lyrophylla Panc. név alatt a következőket 

 enüiti a termőhelyek között : „In aggere viae ferreae infra Budám 

 Pestinum, haud procul a via Üllőensi, 24. jun. 1896 exemplaria 

 vidi loco, ubi et Centaurea orientális et Centaurea Perlakyana 

 crescebant et inquilina tempore novissimo cum via ferrea ibi- 

 dem advenit." Ugyanezt az adatot i. m. 57. oldalon e) perpujr- 

 2)urans B o r b, név alatt is enüiti, a mely nevet 1897-ben a 

 Knautia arvensis var. perpurpurans-]s.éu.i közölt a Term. Tud. 

 Közi. XXIX. k. 378. oldalán. 



Jelenleg a növénynek ezen a helyen nyoma veszett ; nyil- 

 vánvaló Borbás áUitása, hogy bevándorolt volt. (Borbás 

 A Balaton stb. (1900) 288. old.) 



Kerti kultúrára kiváltképen alkalmas volna e növény mély, 

 biborveres színe miatt, mely szépségében a Scabiosa atropurpurea-t 

 is felülmúlja, mert tüzesebb. 



Némely esetben a budapesti egyetemi növénykertben ter- 

 mesztett példák lilaszinü virágzatot is viseltek ug}'anazon a tövön. 

 A hybrid vonatkozás nincs kizárva ez esetben, de még kisérletek 

 nem igazolták. A növény eredeti termőhelyén is előfordul lilaszínű 

 alak {lilascens Pancic ex Borb 1. c. p. 56.). 



Földrajzi elterjedése: Szerbia, Bulgária, Románia, Török- 

 ország. 



I. a) P) A virág violaszínű, kékes, néha rózsaszínű vagy 

 vajszínű. (Spec. 6.) 



