56 SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK 



Mint Hazslinszky, majd Jurányi tanítványa és utóbbinak 

 tanársegéde, már korán megkedvelte a növénytant. Eleinte leginkább a 

 mohokkal foglalkozott. 1872-ben ö is részt vett a M. Tud. Akadémia támo- 

 gatásával, a Hazslinszky vezetése alatt álló társas kirándulásban, a 

 Ruszkán és a Retyezáton és az akkor gyűjtött moboin-ól részletes felsorolást 

 is közölt. 



Későbben vidéki középiskolákban tanárkodott : Nagyváradon, Pan- 

 csován és Aradon. E helyeken kivált a phanerogam növényekkel foglalkozva, 

 szorgalmasan gyűjtögetett és számos dolgozatot tett közzé. Különösen Erdély 

 érdekes flóráját kezdte tanulmányozni, attól a törekvéstől indíttatva, hogy 

 azt a zavart, a mely ebben a flóraterületben egyes fajokra nézve fennáll, 

 lehetőleg eloszlassa. 1880-ban a Kir. Természettud. Társulattól nyert megbízás 

 folytán, több évi tanulmányai credményeképen megírta: „Erdély edényes 

 flórájának helyesbített foglalata" czímű terjedelmes művét, mely Erdély 

 flórájának kritikai feldolgozását adja és a mely sokáig alapvető munka fog 

 maradni. 



1891-ben került Budapestre, a VII. ker. állami főgimnáziumhoz és 

 1892-ben egyetemi magántanár lett. Ez időben az ország különböző vidékeire 

 kiterjedő florisztikai tanulmányai mellett, kivált a fák rendszeres összegyűj- 

 tésével és tudományos feldolgozásával foglalkozott, miután már előzőleg a 

 Tilia, a Quercus és a Cytitms fajairól rövid monográfiákat dolgozott ki. 

 E munkálkodása alapján a földművelésügyi minisztérium támogatásával, a 

 Természettud. Társulat részéről megbízást nyert egy magyar dendrologia 

 megírására. Hogy e munkához milyen körültekintéssel és alapossággal fogott, 

 az, az Acer, a Rhamnus és a Ribesröl írt és a Közleményeinkben megjelent 

 dolgozataiból tűnik ki legjobban. Sajnos, e munka most befejezetlen marad. 



Buzgó tanár is volt és másokban is fel tudta ébreszteni a növények 

 iránt való érdeklődést, főképpen a gyakran rendezett kirándulásai segítsé- 

 gével. Ugyanennek a czélnak szolgáltak tankönyvei és meghatározó könyvei. 



Kiterjedt gyűjtéseivel és alapos dolgozataival tetemesen hozzájárult 

 hazánk flórájának pontosabb megismertetéséhez és ezzel a magyar botanika 

 történetében maradandó helyet biztosított magának. is egyike azoknak, 

 a kik bebizonyították, hogy a tudomány iránt való lelkesedéssel és kitartó 

 szorgalommal a középiskolán is lehet becses és hasznos tudományos mun- 

 kálkodást kifejteni. Emlékét mindenkor kegyelettel fogjuk megőrizni!" 



Moesz G. jegyző jelentést tesz bold. Simonkai L. temetésének 

 lefolyásáról, a melyen a szakosztály nevében M á g o c s y-D i e t z S. tartott 

 búcsúztató beszédet. Jelenti továbbá, hogy a szakosztály koszorút helyezett 

 a koporsóra. Előterjeszti továbbá a szerkesztőbizottságnak azt az indít- 

 ványát, hogy bold. Simonkai L.-nak olajképe festessék meg. A szak- 

 osztály az indítványt egyhangúlag elfogadja s a gyűjtés nyomban megindul. 



Klein Gy. elnök a szakosztály kegyeletének jeléül az ülést pár 

 perezre felfüggeszti. 



2. Fodor F. : „A Cephalaria génusz anatómiája és fejlődéstana" 

 czímű dolgozatát ismerteti. (^Megjelenik.) 



3. Hollós L. : „ Újabb adatok Kecskemét vidékének flórájához" czímű 

 dolgozatában jelenti, hogy a legújabban talált 8 virágos növénnyel együtt 

 Kecskemét phanerogam flórájának 766 faja van. (Megjelenik.) 



