SANTHA LÁSZLÓ 



hidegkúti várliegy. valamint a Hárshegy nyugati oldala ebből 

 áll, mig a csiki hegyek nyugati lejtőjén, a Farkasvölgy alsó 

 részében, a budai várhegyen, Rózsadombon és Szemlöhegyen 

 budai márgát találunk. A Budakeszitől nyugatra fekvő Kopasz- 

 hegy, a Feketehegyek délkeleti irányú ága hárshegyi homokkőből 

 áll, a mivel azután még a Hárshegyen, a Vadaskert hegyeiben 

 és a Solymár, Pesthideg-kut közti halmokban találkozunk, hol 

 mint íinomszemű, hol pedig konglomerátos homokkő alakjában. 



Mészkő, dolomit, budai márga és kevés homokkő a főalkotó 

 anyaga a vidéknek, de ezeknek az eloszlása is oly szétszórt, 

 hogy nem lehet a hegységet geológiai alapon övekre osztani. 

 nem tudtam e miatt a zuzmóflórában sem ilynemű különbségeket 

 tenni; annál is inkább, mivel a rendelkezésemre áiló anyagban 

 alig egynéhány fajnak előfordulása volt bizonyos helyhez kötve, 

 mint pl. a Solormella asteriscus A n z i a Farkasvölgyben, a 

 Rhizocarpon geographicum D. C. a Felsökecskehegyen. 



A feldolgozott zuzmók legnagyobb része kőzetekről szár- 

 mazik s mint ilyenek a xerophyta típust íüntetiií fel, tehát alkal- 

 mazkodnak az alzat szárazságához. Ez az alkalmazkodás külö- 

 nösen a kéreg és bélréteg igen erős kifejlődésében nyilatkozik, 

 melyhez még a zuzmósavakban való nagy gazdagságuk is járul. 



Elias Mag n US Fries „ Lichenographia Europaea refor- 

 mata" (1831) czimű munkájában három osztályban egyesíti a 

 zuzmókat az aijazatuk szerint, megkülönböztetnie, fán (solum 

 arboreum), földön (solum terrestre) és sziklán, köveken (solum 

 saxatile) élőket. Ezen osztályokon belől a földön és sziklákon 

 élőknél legélesebb különbséget az anyag minősége szerint tehe- 

 tünk, a mennyiben a kovasavas substratumon élők megkülön- 

 böztethetők a meszesen élőktől; a mi azonban nem jelenti azt. 

 hogy az egyik substratum jellemző zuzmója (pl. a kovasavasé) 

 át nem mehet a másikra is, de ez esetben, mint Zahlbruckner 

 említi, a zuzmó rendesen elveszíti jellemző alakját is. A zuzmo- 

 flórára nagy befolyással van a substratum minősége, ennek 

 alapján kísérlettem meg összeállítani a budai hegység zuzmóit, 

 kovasavas és meszes talajon^ illetőleg sziklákon élők csoportjába. 



Földön élő zuzmók ; solum terrestre. 



Species terrestres siliceae. Species terrestres calcareae. 



1. Dermatocarpon pusillum 



2. „ hepaticum 



1. Lecidea grauulosa 



2. „ decipiens 



3. Toninia coeruleonigricans 3. Tojiinia coeruleonigricans 



4. „ aromatica 



5. Baeomyces byssoides 



6. ,, roseus 



4. Cladonia rangiferina 



