94 SZABÓ ZOLTÁN 



r i m a y !), Szurdukvölgy (J á v o r k a !), S.-Kápohia Vas m. (M á r- 

 1 n!), Alduna (R i c h t e r 1), Lokvai-üt Kartara alatt, Krassó megye 

 (B e r n á t s k y !). 



111. 2. Szára elálló serteszörös, vagy kopafíz, fémjes, a levél- 

 rózsa serteszörü. (Spec. 13 — 15.). 



IIL 2. a) Szára elálló serteszörös vagy bozontos, ritkán Icopa- 

 szodó, érdes. (Spec. 13—14.). (L. 97. old.) 



III. 2. a) a) Szárlevelei vastagok, hörösödök, az alsók alap- 

 jukon kissé öblösen kcskenyedök, a középsők tojásdad alapból meg- 

 nyúltak, a felsők keskeny edök, de széles aljjal illők, szörösödök, 

 szára alól merevebb szőrökkel. (Spec, 13.). 



13. Kii. iutermedia Pernh. et Wettsí. apud Kerner 

 Schedae fl. exs. A.-Hung. VI. (1883) 101. old. {Kn. intermedia 

 var. Pernhofferiana Szabó, Moiiogr. 439. old. ; Index 19. old.). 



Szára vízszintesen elálló szőröktől borzas, a kocsány a 

 virágzat alatt serteszörös, niirigytelen vagy alig mirigyes. Levelei 

 vastagabbak, bőrösödők, a sterilis levélrózsa levelei elliptikusak 

 vagy lándzsásak, csúcsosak, fűrészesek, a levélnél rövidebb vagy 

 vele egyenlő nyélbe keskenyedök, sárgás serteszőrökkel fedvék, 

 szárlevelei liosszúdadok, elliptikus lándzsásak, gyakran hosszan 

 kihegyezettek, az alsók kissé öblösen nyélbe keskenyedök, a 

 középsők tojásdad alapból megnyúltak a felsők széles aljjal ülők, 

 szárölelők, odanyomott szőrözettél, vagy kopaszodók. A virágzata 

 nagyobb, mint a Kn. drymeiáé, tömörebb, piroslóbb. 



földrajzi elterjedése: Alsó-Ausztria, Stájerország, Ki'ajna és 

 Horvátország magas hegységeinek a havasalji regio törpefeuyő 

 bozótjainak lakója. 



Herbáriumokban : In monte Klek ad Ogulin (S i m o n k a i !), 

 in mughetis alpis Risnyák ca. 1350 m. (Degen! Lengyel!), 

 Bitoraj ad Fuzsine (Len gye II). 



III. 2. p) Szárlevelei vékonyabbak, keskenyebbek, nyúltak, az 

 alsók szárnyas nyélbe lassan lefutók, a felsők kiszélesedett alappal 

 ülök, szárölelők, szörösödök vagy igen sűrűn borzasak. (Spec. 14.). 



14. Knautia dinarica (Murb.) Janchen Ein Beitr., in 

 Mitt. Naturwiss. Ver. Univ. Wien. IV. 1906. 3. sep. p. 9. {Kn. 

 silvatica var. dinarica Murbeck Beitr. zur Fl. .Südbosniens und 

 Hercegovina (1891) 111—112. old. Kn. magnifica c) Kn. dinarica 

 Borb. Revis. Knaut. (1904) 143. old. Trichera dinarica Borb. l. 

 c. p. 144. — Kn. intermedia [J) 2JG'>"setosa Borb. 0. B. Z. (1894) 

 399. old. Rev. Knaut. 19. old. pr. p. — Knautia magnifica y) 

 dinarica (M u r b.). Szabó Monogr. Knaut. 442. old. Index crit. 

 30. old. — Kn. drijmeia ccc), subhispida cccc), subviscida 

 Borb ás, Revis. Knaut. (1904) 17. old. 



Rhizomája vízszintes, az elhalt levelek barna maradványai 

 sűrűn fedik. Szára felegyenesedő, kevéssé elágazó 30-80 cm. magas, 

 az alsó internodiumok sárga vagy fehérlő merev vagy hosszabb 

 puha szőrözettél fedvék ; a felsők a kocsánynyal rövid, hosszabb 



