116 SERFFEL A. 



22. Ramularia sambucina S a c c. Syll. Fiing. IV, p. 197. 

 Forma Ebuli Sacc. in Linhart, Fungi hungar. exs. Nr. 295, 

 1883. Sambucus Ebulus h. levelein, Pozsony. (Baumler, Nr. 217.) 

 Zernest (Linhart). 



23. Ramularia Saniculae Linhart, Fungi hungar. exs. 

 Nr, 194, 1883. Sanieula europaea L. levelein. Trencsén-Teplicz. 



24. Ramularia scelerata Cooke, Sacc. Syll. Fung. IV, 

 p. 200. Valószínűleg ide tartozik az a Ramularia, melyet R. variá- 

 bilis F u c k. néven a Ranunculus sceleratus L.-röl Rimaszombatról 

 említ Fvicht er A. (Nr. 69.) 



25. Ramularia Schulzeri Baumler, in Verhandl. der k. k. 

 zool.-botan. Ges. in Wien, Bd. XXXVIII, p. 716, 1888. Lotus corni- 

 culatus L. levelein, Prencsfalu mellett. (K m e t.) 



26. Ramularia Valeriánáé (S p e g.) Sacc. Syll. Fung. IV, 

 pag. 207. Valeriána officinalis L. levelein. (Kmet.) 



(A szakosztálynak 1910 márczius 11-én tartott üléséből.) 



Scherffel A.: Raphídonema brevírostre nov. spec, 

 egyúttal adalék a Magas-Tátra níválís flórájához* 



A sarkvidékek szomszédságának, valamint a földgömb 

 magas hegységeinek örökös hó- és jégmezői egy sajátságos 

 állat- és növénytársaság hona, melyet a zoo- és phytogeographia 

 „nivális fauna és flóra" névvel jelöl. Botanikus létemre az állat- 

 világnak itt található tagjaitól teljesen eltekintek, de szándékom 

 ennek a flórának egy s más tagjára a figyelmet ráirányitani. Az 

 itt élő növények mikroszkopikus szervezetek, főleg algák és 

 egynéhány gomba, s ha némelykor a szabad szem figyelmét is 

 lekötni képesek, akkor ezt csak nagy tömegben való előfordu- 

 lásukkal érik el. 



Főleg skandináv búvárok, nevezetesen W i 1 1 r o c k,* 

 Lagerheim- voltak azok, kik újabb időben kiválóan hazájuk 

 hómezőit átkutatták s megállapították e flóra tagjainak névsorát. 

 Ugyancsak Lagerheinr* vizsgálta az egyenlítő tájékán fekvő 

 Quito közelében lévő Pichincha tűzhányónak örökös hómezőit 

 és igen fontos és becses adatokkal járult a nivális flóra ismere- 

 téhez. Chodat* a svájczi alpeseknek hóflóráját tette vizsgála- 

 tainak tárgyává. 



' V. B. W i 1 1 r o c k. Om snöns och isens flóra. Stockholm. 1883. 



^ G. Lagerheim. Bidrag t. Snöflorau i Lulea-Lapmark és ugyanaz : 

 Beitrage zur Kenntnis der Schneeflora in Lulea-Lappniark. Botanisches 

 Zentralblatt. 1883. XVI. Bánd. 347. old. 



^ G. de Lagerheim. Die Schneeflora des Pichincha. Berichte der 

 deutschen botanischen Gesellschaft. 1892. Bánd X 517—534. old. 



* C h d a t R Sur la flore des neiges du Col. des Ecandies. Massif 

 du Mont-Blanc. Bull. Herb. Boissier. 1896. Tom. IV. 886. old. 



