118 



SCHERFFEL A. 



egy szervezet, melyről bebizonyult, hogy azonos a Pieromonas niralis 

 (S h u 1 1 1 e w) C h cl a t nyugvó állapotával (aplanosporáival). 

 A Pieromonas nivalis-t Chodat a Mont-Blanc fekete havában 

 (neige noir) fedezte fel, azután megtalálta a svájczi alpeseknek 

 több helyén s a Jura-hegységben is; Láger heim a Spitzbergen 

 szigetről származó hóban lelte ; W i 1 1 e Skandináviában, magasan 

 fekvő hóban észlelte. Nem érdektelen dolog tehát ennek a szerve- 

 zetnek felfedezése hazánk területén, a Magas-Tátra fekete, azaz 

 szennyes havában, E szervezetnek Chodat-tól származó képei 

 (Chodat, Algues vertes de la Suisse 145 o. íig. 70) olyan jók, 

 hogy felesleges dolognak tartom a Pteromonas nivalis képét itt is 

 adni; különösen Chodatnak 70 B. ábrája egyezik meg példá- 

 nyaimmal. 



1. Tipikus négysejttí fonál nem egyenlő végekkel. — 2. Közepén ketté- 

 hasadt négysejtű fonál. Leányfonál-pár. — 3. Nyolczsejtü fonál. Egyenlőtlen 

 végekkel s befíízödésekkel a harántfalaknál. — 4. Tizenhatsejttí, gyöngysor- 

 alakú fonál, mely két, nem egyenlő hosszú leányfonálra hasadt. — 5. Orsó- 

 alakú és sarlóalakúan görbült, Raphidium-íizevü alak, mely talán a Raphido- 

 nema bredrostre-nek zoosporából (?) keletkezett csirája. 



Aránylag leggyakrabban volt jelen e próbában egy zöld 

 fonálmoszat, melyről itt bővebben kell megemlékeznem, annyival 

 is inkább, mivel új, s melyet ezennel Paphidonema hrevirostre 

 nov. spec. névvel látok el. (1 — 5. ábra.) 



E moszat teste szabadon úszó, egyenes vagy mérsékelten 

 ivalakúan görbült, rövid fonálból áll, mely 3— 4 fx vastag és 

 többnyire 4, de nem ritkán 8, sőt 16 sejtből áll. Tipikus négy- 

 sejtű fonalaknál (1. ábra) a középső sejtek körülbelül háromszor 

 oly hosszúak, mint szélesek. A végsejtek a fonál mindkét végén 

 vagy egyformák s hegyes, rövid, fullánkalakú (de nem szőralakú, 

 hosszú) végbe nyúlnak ki, úgy hogy a végsejt kúpalakú csúcs- 

 része körülbelül olyan magas, mint a hengeres alsó része, mely 

 utóbbi részben mindig chromatophor van, míg a csúcsrész tar- 

 talma teljesen színtelen. Gyakrabban a fonál két vége nem 

 egyforma, hanem különbözik egymástól. Míg az egyik vég az 

 éppen leírt hegyezést mutatja, a másik csak egészen röviden 



