IRODALMI ISMERTETŐ 125 



Garovaglia Endl. (701. old. 131. rajz, e), Eiidotrichdla C. MülL 

 (712. old. 133. rajz, b), BarbeUa (C. Mull.) Fis eh. (798. old. 

 144. rajz, /"), Aé'robryum D z. et Mb. (845. old. 150. rajz, c), 

 Isothecium Brid. (940. old. 163. rajz, k), és a Chaetomitriuui D z. 

 et M b. (1045. old. 177. rajz, g; 1055. old. 179. rajz, e) génuszok 

 levelén. 



Munkája végén (p. 1907) szerző az utolsó kötetet igéri. 



M. Fleischer müvének befejező munkálatai érdekében ismét 

 hosszabb tanulmányútra ment ki B u i t e n z o r g-ba ; és mi a magunk 

 részéről igaz szívvel csak egyet kívánhatunk az exotikus mohílora 

 eme nélkülözhetetlen forrásmüve sikeres befejezéséhez, a — legjobb 



egészséget. n ■■ -tr t , - 



JJr. Gyorjfii István. 



(Lőcse.) 



Pillitz B e n ö dr. Veszprém rármegi/e növétiíjzete. A \GSzprém- 

 vármegyei múzeum kiadványai. 11. szám. Első közlemény, Veszprém. 

 Nyomtatott Kransz Annin fia könyvnyomdájában. 1908. 4*^. 64 oldal. 



Ve&zprém vármegye törvényhatóságának 1894. évi deezember hó 

 3-án tartott közgyűlésében a megye monográfiájának nieginitását és 

 kiadatását határozta el, s a növényzeti rész feldolgozásával Pillitz 

 Benő dr.-t, a megye volt főorvosát bízta meg, a ki sok évi kiváló 

 szorgalommal összegyűjtött adatainak első részét bocsájtotta közre 

 terjedelmesnek ígérkező munkálata első részében. 



A munka első fejezete Veszprém vármegye flórájának irodalmi 

 forrásait sorolja fel, melyből látszik, hogy szerző K i t a i b e 1, H o r t, 

 Horchy, Kerné r, Simonkai, Borbás, Neílreich, Hille- 

 brand, Haberlandt, Hermán n, Grész irodaltni adatait pon- 

 tosan ismeri, sőt Kernerrel, Borb ássál és Simon kaival sze- 

 mélyi összeköttetésben állott. A második fejezet szerzőnek a megje 

 területén tett florisztikai kirándulásainak jegyzékét közű. A harmadik 

 fejezet Veszprém vármegyét növénygeográfiai szempontokból jellemzi 

 röviden, de igen találó és szakavatott tollal. A 14. oldalon kezdődik 

 a mü rendszeres része, a növények felsorolása, mely általánosságban 

 Borbás, A Balaton stb. czímü müvét követi, s az edényes virág- 

 talanokat és virágosokat öleli fel, a munka eme részében 545 fajjal. 

 [Pterídophyta, Gymnospermae, Monocotyledones, a Dicotyledones-böl : 

 Ceratophyllaceae, Betulaceae, Cupuliferae, Ulmaceae, Celtidaceae, Urtí- 

 caceae, Cannabineae, Salicaceae, Salsolaceae, Amaranthaceae, Polygo- 

 naceae, Santalaceae, Thymeleaceae, Aristolochiaceae, Plantaginaceae, 

 Valerianaceae, Dipsacaeeae, Compositae (Scorzonera-ig)]. A fajok nagy- 

 része Borbás müvében fel van sorolva, de szerző mindegyikhez igen 

 sok új termőhelyet és becses megfigyeléseket közöl. Felveszi munkájába 

 az említett irodalom adatait is. A Borbás munkájában elő nem forduló, 

 vagy ritkább adatok közül kiemeljük a következő fajokat : Equisetum 

 maximum, Schleicherí, Lycopodium davatwn, Molinia arundinacea, lito- 

 ralis^ Carex pendula, rostrata, Rhynchospora álba, Heleocheris uni- 



