UJABB HISTOLOGIAI MEGFIGYELÉSEK A KNAUTIA GÉNUSZ FAJAIN 139 



szerint a két anthera-fél hosszanti osztódási sikjai egymást 

 100 — 120"-os tompa szög alatt metszik, két rekesz az elülső 

 oldalra, kettő pedig oldalt esik, a flbrovazalis nyaláb a 

 porzó hátsó oldalához közel fut. A filamentum csak később 

 indul erőteljesebb fejlődésnek, oly hosszúra növekedik, hogy 

 egyenes állásban el sem fér a bimbó belsejében, miért 

 is íl alakuan meggörbül. Egyik vége a párta csövéhez, a 

 másik az introrz anthera hátához illeszkedik. Az antherák 

 fejlődésében előfordul az az eset. a melyre már G ö b e 1 ^ is 

 rámutatott, hogy az archesporsejtek egyenesen virágporanyasej- 

 tekké lesznek. Ezt magam is több esetben {Kn. arvensis, drymeia) 

 megfigyelhettem. Az archespor függőleges sejt sora nem osz- 

 tódik mindig ketté, hanem sejtjei némely esetben egyenesen 

 virágporanyasejtté válnak, a melyekből 4 — 4 specziális anyasejt 

 keletkezik (I. t. 22. rajz). Az antherák epidermissejtjei tág- 

 üregüek, a konnektivum felett a legnagyobbak A tapétaréteg 

 és az epidermis között két sejtréteg van (/", r), ezek közül a 

 brlsö (f) a tapétasejtek által elnyomatik, s a külső (r) lesz 

 endotheciummá. Az exothecium sejtjei papillásak, az eudotheciuméi 

 spirálisan vastagodottak (I. t. 23 — 24. rajz). A \drágporsejtek már 

 fiatal, zárt bimbóban kifejlődnek, a mikor a theca fala csak üz 

 vpidermisböl és a megvastagodott endotheciumból áll. A íapéta- 

 sejt^'k a virágpor kifejlődésekor szétroncsolódnak. A virágpor 

 tetraederszerüen összenyomott, az extine finoman bibircses, három 

 pórussal, a melyik mindegyike tűszerűén bibircses operculummal 

 bir (I. t. 25. rajz). 



A gynöceum legutoljára jelenik meg a ^árágrészek fejlődése 

 során. A pártaczimpák már teljesen összeborulnak, az antherák 

 dudc»rai mint négy gömb kitöltik a párta öblét akkor, midőn a 

 gynöceum megjelenésének első jelei mutatkoznak. A virágdudor- 

 nak még eddig felhasználatlan apiliális része a párta és porzókör 

 közös alapi gyűrűjétől körülzártan elébb e!laposodik, majd a párta 

 és a porzók növekedése folytán homorú lesz (I. t. 12. rajz). Ezen 

 homorú csúcs médián symmetria síkjában elől és hátul egy-egy 

 dudor jelenik meg és pedig a két termőlevél egy-egy dudora, 

 a melyek lassankint félhold alakban veszik körül a czentrális 

 pontot, a virágdudor csúcsát. A két félhold alakú termőlevél-dudor 

 egy darabig külön növekedik. Ebben a stádiumban a médián 

 hosszmetszeten (I. t. 13. rajz) a két termőlevél a metszet közepén 

 mint két, az antherák közé nyomuló hosszú dudor látszik. 

 A későbbi fejlődés folyamán az antherák közé nyomuló két 

 szabad dudor fejlődik a tulajdonképeni kétlebenyű bibévé, alsó 

 részük azonban egybeforr és a bibeszálat alkotja. A két dudor 

 alapi legalsó része, a mely a csésze és a párta közös alapi 

 részével a fejlődésnek lerajzolt (I t. 14. rajz) stádiumában egy síkban 

 van, alkotja meg a magházat. A magház a csésze és a párta 



* G ö b e 1, Orgonographie 771. old. 



