140 SZABÓ z. 



közös alapi részének meg-felelő, 8 edénynyalábbal (I. t. 30. rajz) bir, a 

 mely összeköttetésben áll a csésze és a párta 8 — 8 edénynyalábjai- 

 val ; a magház keresztmetszetében médián hátul, vagy a jobboldali 

 diagonalisban elhelyezett magháznyalábon belül, néha a kettő között 

 egy nagyobb, kilenczedik a magkezdeménybe futó nyaláb látható 

 (I. t. 32 — 33. rajz mktr.). A bibeszál a két dudornak megfelelő két 

 médián elhelyezett edénynyalábot mutat (L t. 31. rajz), a melyek 

 apró parenchymatikus vezető szövet {rsz) által vannak elválasztva. 

 A vezető szövetet 3 körben elhelyezett nagyobb sejtű réteg övezi, 

 melyre az epidermis következik. Az epidermis tágüregű, kifelé 

 papillás, befelé igen vastag falú. A papillák különösen a bibe 

 lebenyén fejlődnek ki erőteljesebben (I. t. 29. rajz), A termőlevelek 

 alapi része által bezárt üreg (I. t. 13 — 14. rajz b) belsejében indul 

 meg a magkezdemény fejlődése, a virág proterandrikus voltának 

 megfelelően, jóval az antherák kifejlődése után. A Knautiáknak, 

 valamint az összes Dipsacaceáknak egyetlen fertilis termőlevél 

 van csak. És pedig a Knautiáknak hátulsó termőlevelük az, a mely 

 a magkezdemény fejlődésében részt vesz, de a bibe fejlődésében 

 is az elmondottak alapján jelentős, a sterilis termőlevéllel egyenlő 

 mértékben működik közre, a mint már az eddig is ismeretes volt, 

 ellentétben a Dipsacusokkal és a Lepicephaliis nemzetséggel 

 (Van Tieghem i. m. 183. old.), a hol a fertilis termőlevél a 

 bibe fejlődésében nem vesz részt. 



A magkezdemény nem a virágdudor csúcsából indul fej- 

 lődésnek, hanem oldalt, a hátulsó termőlevél tövében, abban az 

 osztódó övben, a mely már a termőlevelek létrehozásában is 

 részt vett. Különben is histologiai úton a virágdudor csúcsa 

 (a mely szorosan véve a tengelyhez tartozik) és az ezzel szorosan 

 összefüggő karpellumok között semmi különbség nem észlelhető. 

 Folyton osztódó ős meristéma egyik is másik is, miért is a mag- 

 kezdemény axilis vagy nem axilis eredetére vonatkozó vita, mely- 

 ben különösen egyéb fejlődéstani jelenségekkel kapcsolatban 

 Payer (i. m.), Buchenau,^ Barneaud,"^ Eichler (i. m.), 

 GöbeP vettek részt, jelen esetben olyan fogalmak körül ját- 

 szódott le, melyek jelentősége ráerőszakoltnak mondható. 



Már Göbel kifejezésre juttatta több helyen azt az össze- 

 hasonlító morphologiai elvet, hogy az alsó állású termő létreho- 

 zásában a termőlevelek részesek és hogy a placzentácziónak más 

 helye itt nincs, mint a felsőállású termőben. Az összes alsó állású 

 termők fejlődésében többé-kevésbé korán kifejezésre jut az a 

 jelenség, „hogy a virág tenyészőcsúcsa többé-kevésbé bemélyed 

 és az egyes viráglevelek dudora ennek a mélyedésnek a peremén 

 vagy lejtőjén keletkezik." Hasonlóképen láttuk a Knautiák- 



1 Buchenau in Flóra 1856. 389. old.; Botan. Ztg. 1872., 359. old. 



^ Barneaud, Note additionnelle sur rorganogénie etc. Ann. Se. nat. 

 Ser 3. Tom. VI 284. old. 



^ Göbel. Zur Entwickelungsgeschiclite der uuterst. Fruchtknoten. 

 Botan. Ztg. 1886. 729. old. 



