144 SZABÓ z. 



A periblema fejlődésének kiinduló pontja a metszeten 

 egy-egy a symnietria vonaltól jobbra-balra helyeződő sejt, 

 tehát a természetben egy-egy sejtrétegű gyűrű (iA;, ik'). Ez az 

 elsődleges kérget létrehozó szövet a legterjedelmesebb mind- 

 egyik között. Kis távolságra a csúcstól, ott a hol a felbőr (ej)) 

 már teljesen fejlett, 8 tágüregű sejtrétegből áll, a melynek 

 legkülsőjéből a gyökér kollenchymás felbőralatti exodermise 

 (ex) fejlődik, belső rétege pedig az endodermist (end) képviseli. 

 A periblema és a pleroma határán tágüregű, inkább négyzetes 

 sejtsor különböztethető meg, a mely (ij)) initiális sejtből kelet- 

 kezik, de tangentiális fallal nem osztódik több réteggé, ez a 

 pericambium. A pleroma initiál-sejtjei szintén symmetrikus elhe- 

 lyezésűek {ipl). A pleroma sejtjei sokkal apróbbak, mint a peri- 

 blémájéi, vagy a calyptráéi. A középső symmetriavonal pontosan 

 követhető ezen a szöveten át is, a mely rendesen 6 sejtsorból 

 áll az epidermis kifejlődésének síkjában (ep). 



A Tcifejlett csiranövény radikulájának keresztmetszetében 

 a diarch edénynyalábon belül némely esetben (II. t. 3. rajz) kevés 

 bélsejtet láthatunk, de sok esetben a két nyaláb tracheái összeérnek 

 a középen (II. t. 2. rajz). A vazális rész elemei a kerület felé kiseb- 

 bednek. Az endodermis jól kivehető vékonyfalú sejtréteg, elparásodott 

 radiális falakkal. Az elsődleges kéreg tágüregű parenchymatikus 

 sejtekből áll, melyek az endodermis és esodermis felé kisebbednek. 

 A periderma az exodermisben indul fejlődésnek (Douliot^ 

 „periderme sous-epidermique"). A radicula gyökérágazatainak 

 keletkezését a Dipsacaceáknál már Van Tieghem és Douiiot 

 tanulmányozta,^ a gyökér és szár edénynyalábjainak egymásba- 

 futását pedig Gérard,^ úgyhogy e helyen az ő vizsgálataikra 

 utalhatok, csak annyit említve még meg, hogy a hypokotyl 

 szárrész középponti hengerében a kotyledonok alatt a két szik- 

 iével edénynyalábjának folytatását találjuk két tranzverzálisán 

 elhelyezett edénynyalábcsoportban. Ezek közét a médián síkban 

 laza parenchymaszövet tölti ki, a melybe a középpont felé kiseb- 

 ))edö vazalis részek belenyúlnak (II. t. 1. rajz). A működő kambium 

 által másodlagosan létrehozott edények tágabb üregűek, mint az 

 elsődleges edények. A csíra hypokotyl szára nyaki részében a 

 médián parenchymatikus szövetet a gyökér diarch nyalábjának 

 vazális része foglalja el. 



A csíranövény csíralevelei igen sűrűen papillás epidermissel 

 vannak borítva, a mi a csíra erős heliotropikus tulajdonságával 



^ Douiiot, Recherches sur le periderme. Ann. se. nat. Ser. VII. 

 Tom. X. 386. old. űg. 64. 



* Van Tieghem et H. Douiiot: Recherches comparatives sur 

 l'origine des membres endogénes etc. Origine des radicelles des Diotyledones 

 Racines latérales des Dicotyledones. (Ann. Se. Nat. VII. Ser. Tom. VIII. 488. old.) 



^ G é r a r d, Recherches sur le passage de la racine á la tige. (Ann. 

 Se. Nat. VI. Ser. Tom. XI. 365. old.) 



