SZABÓ Z. : LINNÉ LEGRITKÁBB NYOMTATVÁNYA 159 



Szabó Z, : Linné legritkább nyomtatványa, vonat- 

 kozásban a ,,SeseIi elatum^^ nomenklatúrájával. 



Néhai Flatt Károly, a kiváló Linné-kutató az 1896. évben 

 Linnének egy ritka nyomtatványát fedezte fel.^ Az ö birtokában lévő 

 első kiadású Linné „Species Plantarum (1753)" czimü müvében egy 

 lap kétszer volt megtalálható, még pedig a 89 — 90. oldal. Ez a két 

 példány azonban nem volt megegyező, miből Flatt azt következtette, 

 hogy Linné a már kinyomatott 89 — 90. oldalt a Guenzia génusz 

 hibás közlése miatt megsemmisítette, helyette új lapot nyomatott több 

 helyesbítéssel és betoldással (a Minuartia génusznál). A régi helytelen 

 és megsemmisített lap helyébe az újonnan nyomatottat ragasztatta be, 

 és ezzel került a Species Plantarum első kiadása forgalomba. Alig 

 hogy Flatt tudósítása megjelent, Garcke^ is hírül adja, hogy az 

 ö példányában is megvan mindkét, a régi és az új 89 — 90. oldal, sőt 

 a 259 — 260. oldal is kétszer van meg, s ez sem egyező. G a r c k e 

 arra az eredményre jut fejtegetésében, hogy Linné a Species plan- 

 tarum második kötetének megjelenésekor (1753. augusztus) csatolta a 

 két javított lapot a második kötethez. így azt pótlólag cserélték fel 

 egyesek a régi lapokkal. Hulth^ Linné munkáinak felsorolásánál 

 megemlékezik szintén e bibliográfiai érdekességről, megjegyezvén : 

 „Dans la plupart des exemplaires des Species plantarum, des cartons 

 de deux pages chacun ont été mis á la place des pages 89 — 90 et 

 259 — 260", hasonlóképen Junk'* is, a ki azonban lebecsüli a két 

 megsemmisített lap értékét, s nem tartja azokat oly nagy ritkaságnak, 

 mmt Flatt. Újabban még egy harmadik, kicserélt lapról, a 75 — 

 76-ikról is értesít.^ 



Mindezek megemlítését a miatt tartom érdemesnek, mert kiderült, 

 hogy a budapesti tudományegyetemi növénytani-intézet és növénykert 

 könyvtárának birtokában levő Linné Species plantarum-ában szintén 

 fellelhető úgy a régi, megsemmisített, valamint az újon nyomatott 

 39 — 90. és 259 — 260. oldal. Az említelt könyvtár példányában, az 

 első kötet címlapja, ajánlása és az előszó összesen három lapja után 

 a 259 — 260-ik, és a 89 — 90-ik újonnan nyomott lapok következnek. 

 Ezek után ismét az előszó folytatódik. A kötet belsejében pedig meg 

 van úgy a 89 — 90-ik, valamint 259 — 260-ik lap. Az a^körülinény, 

 hogy az újonnan nyomott lapok olyan papíron vannak nyomva, mint 

 az előszó és azzal együtt fekszenek, támogatja G a r c k e nézetét, a 

 ki szerint Linné a Species plantarum második kötetének megjelené- 



^ Kari V. Flatt, Das seltenste typographische Product Linné's. 

 Separat-Abdr. aus „Botan. Zeatralblatt" Bánd LXVI. 1896. 



- Zwei Ersatzblátter in L i n n é's Species plantarum ed. 1. in „Botan. 

 Zentralblatt" Bd. LXVII. Cassel 1896. 



^ Hulth, Bibliographia Linnaeana, Partié 1, Livraison 1. Uppsala 

 1907. p. 89. 



* J u n k, Carl v. Linné und seine Bedeutung für die Bibliographie, 

 Berlin 1907. p. 18. 



* Junk, Linné's Species plánt. Ed. princeps und ihre Varianten 

 mit Beschreibung einer neuen. Berlin, 1907. 



