LINNÉ LEGRITKÁBB NYOMTATVÁNYA 161 



stamp. I. p. 64.''' majdnem szórói-szóra megvan úgy a megsemmisített, 

 mint az újonnan írt 260. oldalon a Seseli glaucum diagnosisában : 

 „Seseli petiolis ramiferia membranaceis oblongis integris : foliolis 

 singularibus binatisque. Giiett. stamp. 64." A Seseli elath(S-i\íd még 

 erre következő ^Dalib. paris. 92" pedig megtalálható az ugyanazon 

 az oldalon igen hasonló diagnosisú : („Seseli petiolis ramiferis mem- 

 branaceis oblongis integris, foliis caulinis angustissimis") Seseli vion- 

 tanum vezető idézetei között. E szerint L i n n é-nek feltűnt a kinyoma- 

 tás után, hogy a „Seseli elatius'' névvel olyan növényeket foglalt 

 össze, a melyeket már egyrészt mint ,.Seseli glaucum"' ■ oi, másrészt 

 mint ^Seseli montanum" -ot leírt, tehát a törlés feltétlenül szüksé- 

 gessé vált. 



A fentebb közölt „Seseli elatius"' diagnosismásolatban azon- 

 ban még két synonym van. Ezeket Linné még felhasználta későbbi 

 leírásaiban. így az „Apium montanum folio tenuiore Bauh. pin. 153"-at 

 megtaláljuk a Spec. plánt, ed. 2. p. 375, közölt Seseli elatum syno- 

 nymjai között. Ez a Seseli elatum pedig a két diagnosis egybevetése 

 után semmiesetre sem egyezik a Seseli elatius-sal ! Az előbb említett 

 és a Seseli glaucum-mn\ és Seseli montauum-ma\ közös synonym-idéze- 

 tek pedig a Seseli elatu7n-ná\ hiányzanak, hanem ezek helyett egy új 

 idézet van és pedig a „Daucus montanus, folio foeniculi longiore. 

 Magit, monsp. 294". Ez a Spec. plánt. 2. kiadásában található Seseli 

 elatum növény cultivált példa után íródott le, a mint Linné maga 

 is megjegyzi (ex horto). Reichenbach^ és Koch- ezt a „Seseli 

 clatum"-ot a Seseli glaucum J a c q. (FI. austr. U. (1774) p. 27, t. 44.) 

 fajjal tartják egyezőnek. Tekintettel arra, hogy Linné cultivált növény- 

 ről írta diagnosisát, az identifikálás nem bírhat kellő jogosultsággal, 

 különösen azért nem, mert a Linné herbáriumában levő „Seseli 

 elatum*^ már Bertolini szerint^ sem egyezik meg a Spec. plánt, 

 második kiadásának leírásával^ tehát az identifikáláshoz kellő herbá- 

 riumi alap nincsen. Legtermészetesebb tehát, ha a Spec. plánt. ed. 2. 

 Sfseli elatum-kt is teljesen elvetjük. 



Nem tehetjük ezt azonban egy immáron harmadik Seseli elatum- 

 mal, a melyet Linné még később közölt a Mantissa plantarum 

 altéra generum editionis VI et specierum editionis IL Holmiae 1771 

 ez. müvében a 357. oldalon, a mint következik : 



Seseli elatum. Foeniculum sylvestre elatius, ferulae folio longiori. 

 Vaill. paris. 54. 



Plánta Monspelii e loco Magoolii lecta a D. Gouano. 



' Lásd egvébiránt : Reichenbach FI. germán, exciirs. 467 no 

 3015; — De Candolle, Prodr. IV. p. 146 no. 12 ; — Linné— Wi lldenow, 

 Spec. plant. Tom. I. pars. II. p. 1463. no. 15. ; — N e i 1 r e i c h, Aufzahlung 

 der in Uugarn. etc. p. 211. n. 5. 6^. glaucum L. ; — Die Vegetationsverh. 

 V. Croatien p. 150 n. 3. S. Gouani ; — Simonkai, Erdély ed. fi. p. 258. 

 no 812. Seseli osseum Crantz. — Willk. etLange. "Prodr. hisp. III. 

 p. 60. no. 8063. 



^ Synops. fl. germ. ed. 3. p. 253. 



« B e r t o 1 n i, Fl. ital. vol. III. (1837) 323—324. old. 



